Джон Маккейн
Джон Сідней Маккейн англ. John Sidney McCain III | |||||||||||||||||||
| |||||||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
3 січня 1987 — 25 серпня 2018 | |||||||||||||||||||
Попередник: | Баррі Голдвотер | ||||||||||||||||||
Наступник: | Джон Кайл | ||||||||||||||||||
| |||||||||||||||||||
1983 — 1987 | |||||||||||||||||||
Попередник: | Джон Роудз | ||||||||||||||||||
Наступник: | Джон Роудз ІІІ | ||||||||||||||||||
Ім'я при народженні: | англ. John Sidney McCain III | ||||||||||||||||||
Народження: |
29 серпня 1936[1][2][…] Коко-Соло, Зона Панамського каналу | ||||||||||||||||||
Смерть: |
25 серпня 2018[4][2][…] (81 рік) Корнвілл, Явапай, Аризона, США[5] | ||||||||||||||||||
Причина смерті: | гліобластома | ||||||||||||||||||
Поховання: | United States Naval Academy Cemeteryd | ||||||||||||||||||
Національність: | американець | ||||||||||||||||||
Країна: |
| ||||||||||||||||||
Релігія: |
Єпископальна церква (1936—2007) Баптизм | ||||||||||||||||||
Освіта: | Військово-морська Академія США (1958)[6], Національний воєнний коледж США (1974)[7], Єпископальна вища школаd (1954)[7], початкова освіта[7] і St. Stephen's & St. Agnes Schoold | ||||||||||||||||||
Партія: | Республіканська партія США | ||||||||||||||||||
Батько: | Джон Сідней Маккейн ІІ (1911—1981) | ||||||||||||||||||
Мати: | Роберта Маккейн (Райт) (1912—2020) | ||||||||||||||||||
Шлюб: |
Керол Шепп (1965—1980) Сінді Лу Генслі Маккейн (з 1980) | ||||||||||||||||||
Діти: |
Сідні Маккейн (1966) (дочка від Керол Шепп) Меган Маккейн (1984) (дочка від Сінді Лу Генслі Маккейн) Джон Сідней Маккейн IV (1986) (син від Сінді Лу Генслі Маккейн) Джеймс Маккейн (1988) (син від Сінді Лу Генслі Маккейн) | ||||||||||||||||||
Військова служба | |||||||||||||||||||
Роки служби: | 1958–1981 | ||||||||||||||||||
Приналежність: | Військово-морські сили США | ||||||||||||||||||
Звання: | Капітан 1-го рангу | ||||||||||||||||||
Битви: | Війна у В'єтнамі | ||||||||||||||||||
Автограф: | |||||||||||||||||||
Нагороди: | |||||||||||||||||||
| |||||||||||||||||||
|
Джон Сі́дней Макке́йн ІІІ (англ. John Sidney McCain III, 29 серпня 1936, Коко-Соло, Панамський канал, США — 25 серпня 2018, Аризона, США) — американський державний діяч, політик, республіканець, сенатор від штату Аризона (1987—2018). Відомий своєю критикою щодо влади Барака Обами, Дональда Трампа, Ангели Меркель та позицією на підтримку України.
Народився в Коко-Соло, американській зоні Панамського каналу. Син й онук адміралів військово-морського флоту США. Після закінчення середньої школи в Вірджинії продовжив навчання в Військово-Морській Академії США в Аннаполісі. 1958 року, після закінчення академії, у званні енсіна продовжив льотні навчання та став флотським пілотом у 1960. У ранзі лейтенант-командера військово-морської авіації служив у В'єтнамі під час військових дій США в цій країні. Там він потрапив у полон і провів там п'ять з половиною років (1967—1973).
Після звільнення з полону продовжив службу у ВМС США, але в зв'язку з погіршенням стану здоров'я у 1981 пішов у відставку. За час служби Джон Маккейн отримав низку бойових нагород.
Обирався в Конгрес США від Аризони, в Палату представників у 1982 та в Сенат у 1986, де він перебував вже на четвертому терміні.
Був кандидатом на посаду президента від Республіканської партії США у 2000 році, однак зазнав поразки від Джорджа Буша. 25 квітня 2007 оголосив про свій намір балотуватися від Республіканської партії на посаду президента США на виборах у 2008 році. Програв кандидатові від Демократичної партії Бараку Обамі.
Весною 1967 року «Форрестол» був переведений на Тихий океан для участі в операції «Обертальний грім». Маккейн, як і його колеги, висловлював невдоволення тим, що список цілей був обмежений, так що їх довелось уражати багато разів, при цьому без гарантій того, що саме ці цілі були вагомими для перемоги у війні. При цьому американським льотчикам прийшлося долати систему ППО, створену за участі СРСР. 26 жовтня 1967 року Маккейн у складі групи з 20 літаків вилетів на бомбардування електростанції в центрі Ханоя і був збитий зенітною ракетою ЗРК С-75. Льотчик катапультувався і приземлився в озеро в центрі Ханоя. При цьому він зламав обидві руки і ногу та був жорстоко побитий в'єтнамськими солдатами: йому роздробили плече, він був двічі поранений. В такому стані Маккейна помістили в головну в'язницю Ханоя.
Коли батько Маккейна став командувачем Тихоокеанським флотом США, йому запропонували звільнити Джона раніше за інших американських полонених, але той відмовився і залишився в таборі з іншими американцями. 1967 року було знято відео з фрагментом допиту Маккейна. На ньому він розповів, що зробив близько 23 вильотів у В'єтнамі і ледь не загинув, коли був збитий літак. Відео закінчується зверненням Маккейна до його дружини: «Я хочу сказати своїй дружині, що я в порядку. Я люблю її і сподіваюся побачити її знову».
Він провів у полоні п'ять з половиною років і був звільнений аж у 1973 р. після завершення війни та підписання мирної угоди[8].
Завжди відкрито критикував Барака Обаму за недостатню увагу до українського питання. Під час масових протестів українців після силового розгону Євромайдану в Києві сенатор приїхав до Києва, де 14 грудня 2013 року зустрівся з міністром закордонних справ України Леонідом Кожарою та відвідав наметове містечко. Маккейн вважав, якщо силові розгони протестів триватимуть і надалі, США повинні застосувати проти їхніх винуватців економічні санкції[9]. Наступного дня Джон Маккейн разом із сенатором-демократом Крісом Мерфі прийшов на Євромайдан[10], де вони виступили на сцені перед мітингувальниками. Сенатори заявили про свою підтримку мирних протестів. Джон Маккейн, зокрема заявив:[11]
«Я — республіканець, сенатор Мерфі — демократ, і ми тут говоримо від імені усього американського народу, солідарного з вами… Ваш мирний протест надихає світ. Ми тут, щоби підтримати вашу справедливу боротьбу. Лише народ України має визначати своє майбутнє. Україна зробить Європу кращою і Європа зробить кращою Україну». |
Також, перебуваючи на військовій базі НАТО в литовському містечку Зокняй, закликав американську владу допомогти Україні з озброєнням, оскільки відсутність допомоги «лише заохочує Путіна» до ескалації конфлікту з Україною[12].
У 2015 році заявив, що про федералізацію України можна буде говорити лише після того, як Росія поверне Крим та забере свої війська з Донбасу[13].
За даними експертного опитування, проведеного на початку 2015 року Інститутом світової політики, Маккейн посів третє місце у списку найкращих лобістів України у світі[14].
23 серпня 2015 року під час візиту до Таллінна в рамках поїздки групи американських сенаторів до Естонії, Швеції, Норвегії та Латвії заявив:
Ми маємо справу з головорізом, ім'я якого Володимир Путін.[15][16][17] |
Новорічну ніч 2017 року провів у Маріуполі, де заявив, що США мають надати летальну зброю Україні.[18]
За послідовну підтримку України, в квітні 2019 року на честь Маккейна була названа вулиця в Києві.[19]
7 лютого 2015 року на телеканалі ZDF порівняв політику Ангели Меркель щодо Володимира Путіна, а саме відмову надати Україні зброю, з політикою замирення Німеччини перед Другою світовою війною.
«Я хотів би спитати канцлера, скільки ще людей має загинути в Україні, щоб ви допомогли їм захистити себе?»[20]. |
Джон Маккейн був одним із найзатятіших критиків Дональда Трампа з самого початку його президентства. Влітку 2015 року Трамп почав боротьбу за висунення на посаду президента від Республіканської партії щодо питання мігрантів з Мексики. «Вони поширюють наркоманію, злочинність, вони ґвалтують, хоча, звичайно, серед них є й хороші люди», — сказав Трамп і вкотре спровокував хвилю критики на свою адресу. На тій же зустрічі з виборцями він вперше озвучив свій план побудувати стіну на кордоні з Мексикою. Тоді Маккейн одним з перших засудив Трампа, звинувативши його в тому, що своїми поглядами він «провокує психів».
Майже через місяць на зустрічі з прихильниками в Айові Трамп заявив, що не вважає Маккейна героєм війни. «Він не герой, адже його взяли в полон. Мені більше подобаються люди, які не потрапляли в полон», — підкреслив Дональд Трамп. Конкуренти Трампа від республіканської партії засудили його слова про Маккейна, після чого він пом'якшив тон, але не вибачився.
Після того, як Трамп став кандидатом в президенти від «республіканців», Маккейн на деякий час перестав його критикувати. Та коли перед виборами з'явилося відео в інтернеті, на якому майбутній президент вульгарно говорив про жінок та хвалився своїми минулими спробами домагань, Маккейн заявив, що Трамп повинен «випробувати на собі» наслідки своєї поведінки. Сенатор сказав, що «через поведінку Дональда Трампа підтримувати його, навіть в нинішніх умовах, неможливо» та додав, що поведінці кандидата в президенти немає виправдань.
Вже після перемоги Дональда Трампа на президентських виборах Маккейн демонстративно проголосував проти республіканського законопроєкту, який передбачав скасування медичної реформи Барака Обами.
Також Джон Маккейн виступав за збереження присутності американських контингентів за кордоном та критикував постійну похвалу Трампа на адресу російського президента Володимира Путіна. Коли у березні 2018 року Путіна обрали на четвертий термін, сенатор розкритикував президента США за те, що той привітав «диктатора». «Президент США, лідер вільного світу, не вітає диктаторів з перемогою на нечесних виборах», — підкреслив Маккейн. Крім того, він критикував Трампа після того, як той, зустрівшись з Путіним у Гельсінкі, заявив, що всупереч позиції своїх спецслужб вірить, що Росія не втручалася у вибори в США. Маккейн назвав цю зустріч «одним з найганебніших виступів американського президента».
Відразу після смерті Маккейна Трамп написав у Twitter: «Мої найглибші співчуття родині сенатора Джона Маккейна. Ви в наших серцях, ми молимося за вас»[21]. У той же час, згідно з інформацією «The Washington Post», Трамп заборонив Білому Дому оприлюднювати заяву, у якій високо оцінюються героїзм і життя Джона Маккейна та сказав радникам, що замість заяви хоче оприлюднити короткий запис у Twitter[22]. Згодом рідня Маккейна підтвердила, що Трампа на похорон не запрошуватимуть[23].
В останні роки життя страждав від злоякісної пухлини головного мозку — гліобластоми[24]. 24 серпня 2018 року стало відомо, що Маккейн, який більше року проходив лікування, вирішив відмовитися від подальшої протиракової терапії[25].
1 вересня 2018 року відбулася прощальна церемонія. Прощалися з Маккейном у Вашингтонському кафедральному соборі. Пом'янути сенатора прийшли тисячі американців. На церемонію були запрошені президенти США Білл Клінтон, Джордж Буш та Барак Обама. Маккейн просив Обаму та Буша виголосити промови під час його похорону[26]. Під час свого виступу Обама сказав: «Мабуть, найкращий спосіб вшанувати його — це визнати, що є більші речі, ніж партія, амбіції, гроші, слава або влада. Є більші речі, заради яких варто ризикувати всім — це принципи, які є вічними, істина, яка залишається незмінною. І Джон найкращим чином це демонстрував нам. За це ми в боргу перед ним»[27].
Також була присутня 106-ти річна мати політика — Роберта. Свої співчуття висловив віцепрезидент США Майк Пенс, який представляв Дональда Трампа. Були присутні Президент України Петро Порошенко, мер Києва Віталій Кличко, колишній прем'єр-міністр України Арсеній Яценюк, експрезидент Грузії Міхеіл Саакашвілі, генеральний секретар НАТО Єнс Столтенберг та ряд інших лідерів[28].
Наступного дня Джона Маккейна поховали в Аннаполісі на кладовищі Військово-морської академії, яку він закінчив 60 років тому.
-
Труна Джона Маккейна лежить у ротонді Капітолію штату Аризона.
-
Сінді Маккейн, секретар Джеймс Меттіс і керівник апарату Джон Ф. Келлі покладають вінок до Меморіалу ветеранів В'єтнаму.
-
Могила Джона Маккейна на кладовищі Військово-морської академії в Аннаполісі
- Орден Свободи (Україна, 22 серпня 2016) — за вагомий особистий внесок у зміцнення міжнародного авторитету Української держави, популяризацію її історичної спадщини і сучасних надбань та з нагоди 25-ї річниці незалежності України[29]
У місті Коллівілл є вулиця Джона Маккейна (John McCain Road).
2019 року мерія Фінікса одноголосно проголосувала за присвоєння 3 терміналу аеропорта Фінікс - Скай-Гарбор імені сенатора Джона Маккейна.[30]
4 квітня 2019 року Київська міська рада перейменувала вулицю Івана Кудрі на вулицю Джона Маккейна.[31]
У 2019 році в місті Дніпро відкрилась Бібліотека української діаспори імені сенатора Джона Маккейна.[32]
30 вересня 2022 року у місті Вінниця вулицю Понєдєліна перейменували на вулицю Сенатора Маккейна.[33]
28 жовтня 2022 року у місті Кривий Ріг вулицю Армавірську перейменували на вулицю Джона Маккейна.[34]
30 листопада 2022 року у місті Суми вулицю Маяковського перейменовано на вулицю Сенатора Маккейна.[35]
-
На навчанні у Військово-морській Академії США, 1954
-
Маккейн (праворуч внизу) з льотчиками своєї ескадрильї
-
Маккейн дає інтерв'ю пресі 24 квітня 1973 року, після свого повернення з В'єтнаму. Фото: US News & World Report
-
Маккейн на зустрічі з Рональдом Рейганом та Ненсі Рейган ліворуч, березень 1987
-
На освяченні есмінця USS John S. McCain, побудованого на суднобудівній верфі Bath Iron Works у 1992. Поруч з ним — його мати Роберта, син Джек, дочка Меган та дружина Сінді
-
На верхній половині — зображення Маккейна на фоні червоних скель Аризони; внизу — ілюстрація з поросятами в діжках. Сайт Маккейна у 2003-2006 так демонстрував свою заклопотаність щодо зазіхань на бюджетне корито
-
Сенатор Маккейн з президентом Джорджем Бушем, грудень 2004
-
У Багдаді з генералом Девідом Петреусом, листопад 2007
-
Маккейн оголошує про свій намір балотуватися в президенти США у Портсмуті, Нью-Гемпшир, 2007
-
5 березня 2008-го президент Буш зустрівся з подружжям Маккейнів та підтримав його кандидатуру
-
Пейліни та Маккейни проводять кампанію у Ферфаксі, Вірджинія після з'їзду Республіканської партії, 10 вересня 2008
-
«Три аміго» на прогулянці в провінції Кунар в східному Афганістані, липень 2011: Маккейн (другий ліворуч), Ліндсі Грем (другий праворуч), Джо Ліберман (крайній праворуч)
-
Маккейн з принцом Саудівської Аравії Туркі ібн Фейсалом, лютий 2014
-
Виступ Маккейна в Сенаті проти цільових внесків, лютий 2007
-
Президент Республіки Китай Цай Інвень зустрічається з Маккейном, який є лідером делегації Сенату США, червень 2016
- ↑ SNAC — 2010.
- ↑ а б Bibliothèque nationale de France BNF: платформа відкритих даних — 2011.
- ↑ а б GeneaStar
- ↑ Scott D. The Senate after John McCain — Vox (вебсайт), 2018.
- ↑ After John McCain's death, motorcade underway — 2018.
- ↑ MCCAIN, John Sidney, III: 1936 – 2018
- ↑ а б в http://bioguide.congress.gov/scripts/biodisplay.pl?index=M000303
- ↑ ПОЛОН У В'ЄТНАМІ, БОРОТЬБА ЗА ПРЕЗИДЕНТСТВО В США ТА ПІДТРИМКА ЄВРОМАЙДАНУ. ЧИМ ЗАПАМ'ЯТАЄТЬСЯ СЕНАТОР ДЖОН МАККЕЙН. Архів оригіналу за 2 вересня 2018. Процитовано 2 вересня 2018.
- ↑ Джон МакКейн приїхав до Києва (відео) // [[5 канал]], 14.12.2013. Архів оригіналу за 25.12.2013. Процитовано 24.12.2013.
- ↑ Сенатор Джон Маккейн на Майдані Незалежності. Архів оригіналу за 20 листопада 2015. Процитовано 13 травня 2015.
- ↑ Сенатори США МакКейн та Мерфі виступили на Євромайдані (відео) [[5 канал]], 15.12.2013. Архів оригіналу за 25.12.2013. Процитовано 24.12.2013.
- ↑ США повинні "озброїти" Україну - Маккейн. http://gazeta.ua/. Gazeta.ua. 16 квітня 2014. Архів оригіналу за 17 квітня 2014.
- ↑ США: республіканці окреслили плани допомоги Україні. http://ua.krymr.com/. Крим.Реалії. 8 січня 2015. Архів оригіналу за 11 січня 2015.
- ↑ Рейтинг: найкращий лобіст України — Грибаускайте. Колишні лідери «вилетіли». https://www.eurointegration.com.ua/. Європейська правда. 29 січня 2015. Архів оригіналу за 31 січня 2015.
- ↑ Маккейн: Путін - головоріз. http://www.pravda.com.ua/. Українська правда. 23 серпня 2015.
- ↑ Сенатор США крепко приложил Путина обидным словом. http://www.facenews.ua/. facenews. 23 серпня 2015.
- ↑ Маккейн назваў Пуціна галаварэзам, нядзеля, 23 жніўня 2015, Менск 18:26
- ↑ США мають надати зброю Україні – сенатор Джон МакКейн / John McCain in Mariupol. http://priazov.tv. Громадське телебачення Приазов'я. 31 грудня 2016. Архів оригіналу за 1 лютого 2018. Процитовано 31 січня 2018.
- ↑ У Києві вулицю Івана Кудрі перейменували на честь Джона Маккейна (відео). Уніан. 4 квітня 2019. Архів оригіналу за 8 квітня 2019. Процитовано 5 серпня 2019.
{{cite web}}
: Недійсний|мертвий-url=np
(довідка) - ↑ Маккейн порівняв політику Меркель щодо Путіна із замиренням Гітлера. http://www.pravda.com.ua/. Українська правда. 7 лютого 2015.
- ↑ П'ять гучних зіткнень Трампа і Маккейна. Архів оригіналу за 27 серпня 2018. Процитовано 27 серпня 2018.
- ↑ Трамп заборонив Білому дому оприлюднювати заяву через смерть Маккейна — WP. Архів оригіналу за 27 серпня 2018. Процитовано 27 серпня 2018.
- ↑ Стало відомо, де і коли поховають сенатора Маккейна. Архів оригіналу за 27 серпня 2018. Процитовано 27 серпня 2018.
- ↑ У США помер сенатор Джон Маккейн. Архів оригіналу за 27 серпня 2018. Процитовано 27 серпня 2018.
- ↑ Американський сенатор Маккейн вирішив більше не боротися з раком. Архів оригіналу за 27 серпня 2018. Процитовано 27 серпня 2018.
- ↑ Обама і Буш вшановують пам'ять колишнього суперника Маккейна на похованні у Вашингтоні. Архів оригіналу за 2 вересня 2018. Процитовано 2 вересня 2018.
- ↑ Похорон Маккейна: своє останнє слово сказали політичні суперники. Архів оригіналу за 2 вересня 2018. Процитовано 2 вересня 2018.
- ↑ The nation honors Sen. John McCain. Архів оригіналу за 3 вересня 2018. Процитовано 2 вересня 2018.
- ↑ Указ Президента України від 22 серпня 2016 року № 340/2016 «Про відзначення державними нагородами України громадян іноземних держав»
- ↑ Yeager, Melissa. What's new at Phoenix Sky Harbor Airport Terminal 3, the newly renamed John McCain III Terminal. The Arizona Republic (амер.). Процитовано 13 серпня 2024.
- ↑ Київська міська рада. Рішення від 4 квітня 2019 року N 512/7168. Про перейменування вулиці у Печерському районі міста Києва. Архів оригіналу за 3 лютого 2021. Процитовано 20 березня 2021.
- ↑ У Дніпрі відкрили Бібліотеку української діаспори імені Джона Маккейна (ФОТО) - СУСПІЛЬНЕ ДНІПРО. dp.suspilne.media. Процитовано 11 листопада 2022.
- ↑ У Вінниці ще шість вулиць носитимуть імена Героїв нинішньої російсько-української війни – чергове перейменування підтримали депутати міськради. www.vmr.gov.ua (укр.). Архів оригіналу за 30 вересня 2022. Процитовано 30 вересня 2022.
- ↑ У Кривому Розі затвердили нові назви вулиць (СПИСОК). KRIVBASS.CITY (рос.). Процитовано 30 жовтня 2022.
- ↑ Проспект Перемоги, вулиця УНР і ЗСУ: як у Сумах перейменували понад 200 топонімів? | The Sumy Post Новини. The Sumy Post (рос.). Процитовано 7 грудня 2022.
- John McCain 2008 [Архівовано 4 листопада 2008 у Wayback Machine.] Офіційний сайт передвиборчої кампанії Дж. Маккейна. (англ.))
- United States Senator John McCain [Архівовано 8 травня 1999 у Wayback Machine.] Офіційний сайт сенатора США. (англ.))
- On the Issues — John McCain [Архівовано 26 січня 2021 у Wayback Machine.] підбірка цитат та публікацій Дж. Маккейна. (англ.))
- Правила полону Джона Маккейна [Архівовано 24 серпня 2019 у Wayback Machine.]
- Маккейн розповів, як вгамувати агресію Путіна і зупинити війну в Україні [Архівовано 19 березня 2015 у Wayback Machine.]
- Народились 29 серпня
- Народились 1936
- Померли 25 серпня
- Померли 2018
- Померли в Аризоні
- Випускники Військово-морської академії США
- Випускники Національного воєнного коледжу США
- Кавалери Срібної Зірки (США)
- Кавалери Легіона Заслуг ступеня «Легіонер» (США)
- Кавалери Бронзової Зірки (США)
- Кавалери Хреста льотних заслуг (США)
- Кавалери Пурпурового серця (США)
- Нагороджені медаллю військовополоненого (США)
- Нагороджені медаллю «За службу у В'єтнамі» (США)
- Нагороджені медаллю «За похвальну службу» (США)
- Нагороджені медаллю ВПС (США)
- Нагороджені медаллю «За службу національній обороні»
- Нагороджені Експедиційною медаллю США
- Національні герої Грузії
- Командори ордена Великого князя Литовського Гядиминаса
- Кавалери ордена Свободи
- Кавалери грузинського ордена Перемоги імені Святого Георгія
- Кавалери ордена Трьох зірок
- Військовики США
- Військовополонені
- Члени Палати представників від штату Аризона
- Сенатори від штату Аризона
- Республіканці Аризони
- Кандидати в президенти США (2000)
- Кандидати в президенти США (2008)
- Учасники В'єтнамської війни
- Морські офіцери США
- Померли від раку головного мозку
- Автори нехудожньої літератури США XXI століття
- Люди, на честь яких названо вулиці