Лебединці (Прилуцький район): відмінності між версіями
[перевірена версія] | [перевірена версія] |
Kossa b (обговорення | внесок) |
Kossa b (обговорення | внесок) |
||
Рядок 51: | Рядок 51: | ||
У [[1861]]—1866 роках селяни Лебединець підпорядковані Карпилівському Волосному правлінню тимчасово-зобов'язаних селян. Після реорганізації волостей Лебединці [[1867]] увійшли до Срібнянської волості 2-го стану. |
У [[1861]]—1866 роках селяни Лебединець підпорядковані Карпилівському Волосному правлінню тимчасово-зобов'язаних селян. Після реорганізації волостей Лебединці [[1867]] увійшли до Срібнянської волості 2-го стану. |
||
[[1886]] — 125 дворів селян-власників, 138 хат, 771 жителів. Діяли: земське [[початкове училище]] ([[1873]]), шинок, 8 вітряків. |
[[1886]] — 125 дворів селян-власників, 138 хат, 771 жителів. Діяли: земське [[Початкові училища|початкове училище]] ([[1873]]), шинок, 8 вітряків. |
||
[[1910]] — 158 господарств, з них селян — 154, євреїв — 1, привілейованих — 3, наліч. 1035 ж., у тому числі 1 тесляр, 2 кравці, 1 швець, 3 ковалі, 3 ткачі, 5 поденників, 2 займалися інтелігентними та 84 — ін. неземлеробськими заняттями, все ін. доросле нас. займалося землеробством. 475 дес. придатної землі. Діяли: дерев'яна Варваринська церква (закрита за часів радянської влади), при ній бібліотека, школа грамоти; земське початкове училище, у якому навчалося 49 хлопців та 14 дівчат ([[1913]]). |
[[1910]] — 158 господарств, з них селян — 154, євреїв — 1, привілейованих — 3, наліч. 1035 ж., у тому числі 1 тесляр, 2 кравці, 1 швець, 3 ковалі, 3 ткачі, 5 поденників, 2 займалися інтелігентними та 84 — ін. неземлеробськими заняттями, все ін. доросле нас. займалося землеробством. 475 дес. придатної землі. Діяли: дерев'яна Варваринська церква (закрита за часів радянської влади), при ній бібліотека, школа грамоти; земське початкове училище, у якому навчалося 49 хлопців та 14 дівчат ([[1913]]). |
Версія за 08:07, 8 серпня 2022
село Лебединці | |
---|---|
Країна | |
Область | Чернігівська область |
Район | Срібнянський район |
Рада | Карпилівська сільська рада |
Основні дані | |
Засноване | 1750 |
Населення | 366 |
Площа | 1,156 км² |
Густота населення | 316,61 осіб/км² |
Поштовий індекс | 17342 |
Телефонний код | +380 4639 |
Географічні дані | |
Географічні координати | 50°34′08″ пн. ш. 33°01′13″ сх. д. / 50.56889° пн. ш. 33.02028° сх. д.Координати: 50°34′08″ пн. ш. 33°01′13″ сх. д. / 50.56889° пн. ш. 33.02028° сх. д. |
Середня висота над рівнем моря |
165 м[1] |
Відстань до районного центру |
13 км |
Місцева влада | |
Адреса ради | 17341, Чернігівська обл., Срібнянський р-н, с. Карпилівка, вул. Миру, 43 |
Карта | |
Мапа | |
Лебеди́нці — село в Україні, у Прилуцькому районі Чернігівської області. Розташоване за 13 км від райцентру. Населення становить 366 осіб. Орган місцевого самоврядування — Карпилівська сільська рада
Історія
Вперше згадуються 1797 року як хутір Лебединський. Входили до складу до Прилуцького повіту. (1797—1923), до Срібнянського р-ну Прилуцького округу (1923—1930) і Чернігівської області (з 1932).
Хутір Лебединський заснований наприкінці XVIII століття на шляху з Срібного на Лохвицю колез. ас. Іваном Ґалаґаном, у власності якого було декілька хуторів у Першоварваринській сотні. Дерев'яну Варваринську церкву споруджено на кошти графа Григорія Галагана 1854 року.
Вперше на село згадується (позначено) на мапах 1826—1840 років як Лебедянський[2]
У 1854—1856 роках український архітектор Є. І. Червинський на замовлення Г. П. Галагана побудував у Лебединцях будинок, в архітектурі якого повторені риси хати козацької старшини часів Гетьманщини.
1859 року в Лебединцях було 86 дворів селян, 526 жителів.[3]
У 1861—1866 роках селяни Лебединець підпорядковані Карпилівському Волосному правлінню тимчасово-зобов'язаних селян. Після реорганізації волостей Лебединці 1867 увійшли до Срібнянської волості 2-го стану.
1886 — 125 дворів селян-власників, 138 хат, 771 жителів. Діяли: земське початкове училище (1873), шинок, 8 вітряків.
1910 — 158 господарств, з них селян — 154, євреїв — 1, привілейованих — 3, наліч. 1035 ж., у тому числі 1 тесляр, 2 кравці, 1 швець, 3 ковалі, 3 ткачі, 5 поденників, 2 займалися інтелігентними та 84 — ін. неземлеробськими заняттями, все ін. доросле нас. займалося землеробством. 475 дес. придатної землі. Діяли: дерев'яна Варваринська церква (закрита за часів радянської влади), при ній бібліотека, школа грамоти; земське початкове училище, у якому навчалося 49 хлопців та 14 дівчат (1913).
1911 року у селі Лебединці були Варваринська церква та земська школа, мешкало 1017 осіб[4].
У 1923—1930 роках Лебединці — центр сільради. 1925 — 228 дворів та 1228 мешканців; 1930 — 228 дворів, 1330 мешканців, 1996 — 150 дворів, 432 мешканці[5].
Див. також
Примітки
- ↑ Прогноз погоди в с. Лебединці. Архів оригіналу за 12 лютого 2022. Процитовано 12 лютого 2022.
- ↑ Специальная карта Западной части России Шуберта 1826-1840 годов. www.etomesto.ru. Архів оригіналу за 29 грудня 2021. Процитовано 29 грудня 2021.
- ↑ ИнфоРост, Н. П. ГПИБ | [Вып.] 33 : Полтавская губерния. - 1862. elib.shpl.ru. Архів оригіналу за 15 січня 2021. Процитовано 28 грудня 2021.
- ↑ Список населенных мест Полтавской губернии, с кратким географическим очерком губернии / Полтавский губерский статистический комитет. — Полтава : Типография Д. Н. Подземского Петровская улица собственый дом, 1912. — С. 318. (рос.)
- ↑ Шкоропад Д. О., Савон О. А. Лебединці // Прилуччина: Енциклопедичний довідник / За ред. Г. Ф. Гайдая. — Ніжин : ТОВ "Видавництво «Аспект-Поліграф», 2007. — С. 249. — ISBN 978-966-340-221-5.
Це незавершена стаття з географії Чернігівської області. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |