Нафтенові вуглеводні: відмінності між версіями
[перевірена версія] | [перевірена версія] |
Функція пропозицій посилань: додано 3 посилання. |
Олег.Н (обговорення | внесок) вікіфікація, до приєднання |
||
Рядок 1: | Рядок 1: | ||
{{Приєднати до|Циклоалкани|дата=квітень 2024}} |
|||
⚫ | |||
'''Нафтенові вуглеводні''' ([[циклопарафіни]], [[циклоалкани]] чи циклани) за хімічними властивостями близькі до представників [[вуглеводні]]в жирного ряду, а за циклічною будовою нагадують [[Арени|вуглеводні ароматичного ряду]]. |
|||
⚫ | Нафтени підрозділяють на моноциклічні C<sub>n</sub>H<sub>2n</sub> ([[циклопентан]] C<sub>5</sub>H<sub>10</sub>, [[циклогексан]] C<sub>6</sub>H<sub>12</sub>); біциклічні C<sub>n</sub>H<sub>2n-2</sub> ([[декалін]] C<sub>10</sub>H<sub>18</sub>); три- і [[Поліциклічні ароматичні вуглеводні|поліциклічні]] C<sub>n</sub>H<sub>2n-4</sub>, C<sub>n</sub>H<sub>2n-6</sub> і т. ін. |
||
⚫ | Найхарактернішими хімічними реакціями для нафтенів є реакції заміщення: [[хлорування]], [[нітрування]] азотною кислотою при нагріванні, окислювання азотною кислотою середньої концентрації з утворенням двоосновних кислот (глутарової |
||
== Хімічні властивості == |
|||
⚫ | Найхарактернішими хімічними реакціями для нафтенів є [[реакції заміщення]]: [[хлорування]], [[нітрування]] азотною кислотою при нагріванні, окислювання азотною кислотою середньої концентрації з утворенням двоосновних кислот ([[глутарова кислота|глутарової]] HOOC(CH<sub>2</sub>)<sub>3</sub>COOH, [[адипінова кислота|адипінової]] HOOC(CH<sub>2</sub>)<sub>4</sub>COOH і ін.). Нафтени гідруються погано, перетворюючись на [[алкани]]. Більш легко здійснюється [[дегідрогенізація]] з утворенням аренів при наявності каталізаторів і температурі 300—350 °C. |
||
Нафтени здатні утворювати комплекси з тіосечовиною, що дозволяє відокремити моноциклічні нафтени від поліциклічних, котрі утворюють з тіосечовиною міцніші комплекси. |
Нафтени здатні утворювати комплекси з тіосечовиною, що дозволяє відокремити моноциклічні нафтени від поліциклічних, котрі утворюють з тіосечовиною міцніші комплекси. |
||
Визначення кількісного вмісту нафтенів у сумішах вуглеводнів проводиться після попереднього видалення неграничних і ароматичних вуглеводнів, у результаті чого задача зводиться до визначення нафтенів у суміші з алканами. Цю суміш називають граничним залишком. Вміст нафтенів у граничному залишку визначається методом анілінових точок чи методом питомих рефракцій. |
Визначення кількісного вмісту нафтенів у сумішах вуглеводнів проводиться після попереднього видалення неграничних і ароматичних вуглеводнів, у результаті чого задача зводиться до визначення нафтенів у суміші з алканами. Цю суміш називають граничним залишком. Вміст нафтенів у граничному залишку визначається методом анілінових точок чи методом питомих рефракцій. |
||
⚫ | Нафтенові вуглеводні входять до складу всіх нафт ( |
||
== Поширення у природі == |
|||
⚫ | Нафтенові вуглеводні входять до складу всіх нафт (25—75 %), причому в більшості нафт вони переважають. Кількість нафтенів у фракціях зростає в міру збільшення їхньої густини. Моноциклічні нафтени містяться в основному у фракціях до 300 °C, біциклічні з'являються в середніх бензинових (130—150 °C) і зберігаються у висококиплячих, трициклічні знаходяться у фракціях, що википають при температурі понад 200 °C. |
||
Неграничних вуглеводнів природні нафти не містять чи містять дуже мало, але вони часто складають значну частину рідких і газоподібних продуктів термічної деструктивної переробки нафти і її фракцій. Висока реакційна здатність неграничних вуглеводнів дозволяє використовувати їх як сировину для органічного синтезу, однак вони знижують хімічну стабільність нафтопродуктів. |
Неграничних вуглеводнів природні нафти не містять чи містять дуже мало, але вони часто складають значну частину рідких і газоподібних продуктів термічної деструктивної переробки нафти і її фракцій. Висока реакційна здатність неграничних вуглеводнів дозволяє використовувати їх як сировину для органічного синтезу, однак вони знижують хімічну стабільність нафтопродуктів. |
||
Асфальтосмолисті речовини є невід'ємним компонентом майже всіх нафт. Після відгону з нафти світлих фракцій, легких олій, а також важких мазутних фракцій залишається складна суміш смолистих продуктів, що являють собою темну і густу масу — гудрон, кількість якого в смолистих нафтах може досягати 40 %. Смолисті й асфальтові речовини, що складають гудрон, розглядаються як високомолекулярні ([[молекулярна маса]] понад 500) гетероорганічні сполуки складної гібридної будови, що включають [[вуглець]], [[водень]], [[кисень]], [[сірка|сірку]] й [[азот]]. |
Асфальтосмолисті речовини є невід'ємним компонентом майже всіх нафт. Після відгону з нафти світлих фракцій, легких олій, а також важких мазутних фракцій залишається складна суміш смолистих продуктів, що являють собою темну і густу масу — гудрон, кількість якого в смолистих нафтах може досягати 40 %. Смолисті й асфальтові речовини, що складають гудрон, розглядаються як високомолекулярні ([[молекулярна маса]] понад 500) гетероорганічні сполуки складної гібридної будови, що включають [[вуглець]], [[водень]], [[кисень]], [[сірка|сірку]] й [[азот]]. |
||
== Література == |
== Література == |
||
* [[Саранчук Віктор Іванович|В. І. Саранчук]], [[Ільяшов Михайло Олександрович|М. О. Ільяшов]], В. В. Ошовський, [[Білецький Володимир Стефанович|В. С. Білецький]]. |
* [[Саранчук Віктор Іванович|В. І. Саранчук]], [[Ільяшов Михайло Олександрович|М. О. Ільяшов]], В. В. Ошовський, [[Білецький Володимир Стефанович|В. С. Білецький]]. Хімія і фізика горючих копалин. — Донецьк: [[Східний видавничий дім]], 2008. — с. 600. ISBN 978-966-317-024-4 |
||
[[Категорія:Вуглеводні]] |
[[Категорія:Вуглеводні]] |
Поточна версія на 10:16, 11 квітня 2024
Було запропоновано приєднати цю статтю або розділ до Циклоалкани, але, можливо, це варто додатково обговорити. Пропозиція з квітня 2024. |
Нафтенові вуглеводні (циклопарафіни, циклоалкани чи циклани) за хімічними властивостями близькі до представників вуглеводнів жирного ряду, а за циклічною будовою нагадують вуглеводні ароматичного ряду.
Нафтени підрозділяють на моноциклічні CnH2n (циклопентан C5H10, циклогексан C6H12); біциклічні CnH2n-2 (декалін C10H18); три- і поліциклічні CnH2n-4, CnH2n-6 і т. ін.
Найхарактернішими хімічними реакціями для нафтенів є реакції заміщення: хлорування, нітрування азотною кислотою при нагріванні, окислювання азотною кислотою середньої концентрації з утворенням двоосновних кислот (глутарової HOOC(CH2)3COOH, адипінової HOOC(CH2)4COOH і ін.). Нафтени гідруються погано, перетворюючись на алкани. Більш легко здійснюється дегідрогенізація з утворенням аренів при наявності каталізаторів і температурі 300—350 °C.
Нафтени здатні утворювати комплекси з тіосечовиною, що дозволяє відокремити моноциклічні нафтени від поліциклічних, котрі утворюють з тіосечовиною міцніші комплекси.
Визначення кількісного вмісту нафтенів у сумішах вуглеводнів проводиться після попереднього видалення неграничних і ароматичних вуглеводнів, у результаті чого задача зводиться до визначення нафтенів у суміші з алканами. Цю суміш називають граничним залишком. Вміст нафтенів у граничному залишку визначається методом анілінових точок чи методом питомих рефракцій.
Нафтенові вуглеводні входять до складу всіх нафт (25—75 %), причому в більшості нафт вони переважають. Кількість нафтенів у фракціях зростає в міру збільшення їхньої густини. Моноциклічні нафтени містяться в основному у фракціях до 300 °C, біциклічні з'являються в середніх бензинових (130—150 °C) і зберігаються у висококиплячих, трициклічні знаходяться у фракціях, що википають при температурі понад 200 °C.
Неграничних вуглеводнів природні нафти не містять чи містять дуже мало, але вони часто складають значну частину рідких і газоподібних продуктів термічної деструктивної переробки нафти і її фракцій. Висока реакційна здатність неграничних вуглеводнів дозволяє використовувати їх як сировину для органічного синтезу, однак вони знижують хімічну стабільність нафтопродуктів.
Асфальтосмолисті речовини є невід'ємним компонентом майже всіх нафт. Після відгону з нафти світлих фракцій, легких олій, а також важких мазутних фракцій залишається складна суміш смолистих продуктів, що являють собою темну і густу масу — гудрон, кількість якого в смолистих нафтах може досягати 40 %. Смолисті й асфальтові речовини, що складають гудрон, розглядаються як високомолекулярні (молекулярна маса понад 500) гетероорганічні сполуки складної гібридної будови, що включають вуглець, водень, кисень, сірку й азот.
- В. І. Саранчук, М. О. Ільяшов, В. В. Ошовський, В. С. Білецький. Хімія і фізика горючих копалин. — Донецьк: Східний видавничий дім, 2008. — с. 600. ISBN 978-966-317-024-4