Причини Першої світової війни: відмінності між версіями
[перевірена версія] | [очікує на перевірку] |
Ilya (обговорення | внесок) мНемає опису редагування |
Немає опису редагування |
||
(Не показана 41 проміжна версія 17 користувачів) | |||
Рядок 1: | Рядок 1: | ||
[[Файл:World War 1.gif|thumb|500px|Учасники Першої світової війни<br/>{{color box|#088A08}} [[Союзники в Першій світовій війні|Союзники]] по [[Антанта|Антанті]]<br/>{{color box|#01DF01}} [[Колоніалізм|Колонії]], [[домініон]]и, [[Залежні території|залежні]] та [[Окупація|окуповані території]] країн Антанти<br/>{{color box|#FE9A2E}} [[Центральні держави]]<br/>{{color box|#F7BE81}} [[Колоніалізм|Колонії]] та [[Окупація|окуповані]] території [[Центральні держави|Центральних держав]]<br/>{{color box|#BDBDBD}} Нейтральні країни]] |
[[Файл:World War 1.gif|thumb|500px|Учасники Першої світової війни<br/>{{color box|#088A08}} [[Союзники в Першій світовій війні|Союзники]] по [[Антанта|Антанті]]<br/>{{color box|#01DF01}} [[Колоніалізм|Колонії]], [[домініон]]и, [[Залежні території|залежні]] та [[Окупація|окуповані території]] країн Антанти<br/>{{color box|#FE9A2E}} [[Центральні держави]]<br/>{{color box|#F7BE81}} [[Колоніалізм|Колонії]] та [[Окупація|окуповані]] території [[Центральні держави|Центральних держав]]<br/>{{color box|#BDBDBD}} Нейтральні країни]] |
||
'''Перша світова війна''' — світова війна, глобальний збройний конфлікт, який відбувався перш за все в Європі від 28 липня 1914 по 11 листопада 1918 року. Під час неї загинуло понад дев'ять мільйонів солдат і цивільних жителів. Конфлікт мав вирішальний вплив на історію XX століття. |
|||
Для кожної країни існували певні '''причини для розв'язання [[Перша світова війна|Першої світової війни]]'''. |
Для кожної країни існували певні '''причини для розв'язання [[Перша світова війна|Першої світової війни]]'''. |
||
Наростання політичної кризи у світі, загострення капіталістичних протиріч наприкінці |
Наростання політичної кризи у світі, загострення капіталістичних протиріч наприкінці XIX ст. і особливо на початку XX ст. призвели до створення в Європі двох ворожих воєнно-політичних союзів: [[Антанта|Антанти]], що об’єднувала Англію, Францію, [[Російська імперія|Російською імперією]] та "[[Троїстий союз|Троїстого союзу]]", до складу якого входили Німеччина, [[Австро-Угорщина]] та Італія. |
||
Перша Світова війна різко загострила всі суперечності капіталізму, у тому числі й внутрішні суперечності країн-учасниць війни, створила в них обстановку революційної кризи. |
Перша Світова війна різко загострила всі суперечності капіталізму, у тому числі й внутрішні суперечності країн-учасниць війни, створила в них обстановку революційної кризи. |
||
Основною її причиною було небачене загострення суперечностей між провідними країнами світу |
Основною її причиною було небачене загострення суперечностей між провідними країнами світу внаслідок нерівномірності їхнього економічного розвитку, змінилося співвідношення сил у світовій економічній системі. Німеччина після 70-х років XIX ст. розвивалася у 3-4 раза швидше ніж Англія і Франція, а Японія - разів у 10 швидше, ніж Російська імперія. |
||
Безпосереднім |
Безпосереднім приводом для війни стало вбивство [[28 червня]] [[1914]] року в [[Сараєво|Сараєві]] [[Австро-Угорщина|австрійського]] [[ерцгерцог]]а [[Франц Фердинанд|Франца Фердинанда]] сербським студентом [[Гаврило Принцип|Гаврилом Принципом]]. Австро-Угорщина заявляє протест Сербії і просить провести розслідування за участі австрійської поліції, для того щоб виявити терористичні організації, спрямовані проти Австро-Угорщини. Паралельно із цим йдуть напружені секретні дипломатичні консультації між Сербією і Російською імперією з одного боку і між Австро-Угорщиною та Німецькою імперією з іншого боку. |
||
Другою причиною війни був той факт, що на початку XX ст. розвиток науково-технічного прогресу привів до появи нових, більш могутніх засобів винищення людей. Почалася гонка озброєнь, на якій наживалися військові монополії. Одночасно відбувалася мілітарізація свідомості величезних мас людей. |
|||
== [[Велика Британія]] == |
== [[Велика Британія]] == |
||
* Не мала наміру відчужено спостерігати за проникненням Німеччини в райони, які вважала «своїми»: Східну і Південно- |
* Не мала наміру відчужено спостерігати за проникненням Німеччини в райони, які вважала «своїми»: Східну і Південно-Західну Африку; |
||
* Здійснювала проти Німецької імперії неоголошену економічну і торгову війну |
* Здійснювала проти [[Німецька імперія|Німецької імперії]] неоголошену економічну і торгову війну; |
||
* Здійснювала активні військово-морські приготування на випадок агресивних дій з боку Німецької імперії |
* Здійснювала активні військово-морські приготування на випадок агресивних дій з боку Німецької імперії; |
||
* Через потенційну німецьку загрозу відмовилася від традиційної для країни політики «блискучої ізоляції» і перейшла до політики утворення антинімецького блоку держав. |
* Через потенційну німецьку загрозу відмовилася від традиційної для країни політики «блискучої ізоляції» і перейшла до політики утворення антинімецького блоку держав. |
||
Британія була стурбована економічним домінуванням Німеччини в Європі та світі. На початку 90-тих років ХІХ століття Німеччина посідає перше місце за обсягами ВВП в Європі, відтісняючи на друге місце Британію. Британський уряд не може змиритись з цим фактом, враховуючи, що протягом багатьох століть Британія була «майстернею світу», найбільш економічно розвиненою країною. Звичайно, Британія відчувала себе ураженою, вона жадала помсти, тепер вже економічної. |
|||
== [[Третя Французька республіка|Французька республіка]] == |
== [[Третя Французька республіка|Французька республіка]] == |
||
* Прагнула узяти реванш за поразку, завдану їй Королівством Пруссія у [[Французько-прусська війна|франко-пруській війні]] [[1870]] року |
* Прагнула узяти реванш за поразку, завдану їй Королівством Пруссія у [[Французько-прусська війна|франко-пруській війні]] [[1870]] року; |
||
* Мала намір повернути [[Ельзас]] і [[Лотарингія|Лотарингію]], відокремлені від Французької республіки [[1871]] року |
* Мала намір повернути [[Ельзас]] і [[Лотарингія|Лотарингію]], відокремлені від Французької республіки [[1871]] року; |
||
* Зазнавала збитків на своїх традиційних ринках збуту в конкуренції з німецькими товарами. |
* Зазнавала збитків на своїх традиційних ринках збуту в конкуренції з німецькими товарами. |
||
У 1871 році в Дзеркальному залі [[Версальський палац|Версальського палацу]] відбулось тріумфальне об'єднання Німеччини. Була утворена друга імперія. Проголошення відбувалось на тлі Франко-прусської війни, в якій Франція зазнала катастрофічної поразки. Це стало національним приниженням: мало того, що Наполеон III, імператор всіх французів, був взятий в полон майже відразу, від другої імперії у Франції залишились одні руїни. Виникає [[Паризька комуна (1871)|Паризька комуна]], чергова революція, як це часто буває у Франції. Війна закінчується тим, що Франція погоджується з поразкою, яку наносить їй Німеччина, підписує Франкфуртську угоду 1871 року, за якою Ельзас і Лотарингія відчужуються на користь Німеччини та стають імперськими територіями. |
|||
Крім цього, Франція зобов’язується виплатити Німеччині контрибуцію у розмірі 5 млрд франків. Значною мірою ці гроші пішли на розвиток німецької економіки, що вже у 1890-х роках призвело до її небувалого підйому. Але справа навіть не у фінансовій стороні питання, а саме в національному приниженні, яке відчули французи. Про це приниження пам’ятатиме не одне покоління, починаючи з 1871 і аж до 1914 року. Саме тоді виникають ідеї реваншизму, які об’єднують всю Третю республіку, народжену в горнилах Франко-прусської війни. Не важливо хто ти: соціаліст, монархіст, центрист — всіх об’єднує ідея помсти Німеччині та повернення Ельзасу і Лотарингії. |
|||
Франція планувала повернути Ельзас і Східну Лотарингію, захистити Саарську область та лівий берег Рейну (там були розташовані сучасні промислові підприємства) |
|||
== Японія == |
|||
Японія планувала захопити німецькі орендні території в Китаї (півострів [[Шаньдун (півострів)|Шаньдунь]]) та острови у Тихому океані. |
|||
== [[Російська імперія]] == |
== [[Російська імперія]] == |
||
* Претендувала на вільний прохід свого флоту в [[Середземне море|Середземному морі]], наполягала на ослабленні або перегляді на свою користь режиму контролю над протокою [[Дарданелли]] |
* Претендувала на вільний прохід свого флоту в [[Середземне море|Середземному морі]], наполягала на ослабленні або перегляді на свою користь режиму контролю над протокою [[Дарданелли]]; |
||
* Розцінювала будівництво [[залізниця Берлін-Багдад|залізниці Берлін-Багдад]] ([[1898]] рік) як недружній з боку Німецької імперії акт. При цьому, посилаючись на те, що це зазіхає на її права в Азії за російсько-британським договором 1907 року про розподіл сфер впливу в цьому регіоні |
* Розцінювала будівництво [[залізниця Берлін-Багдад|залізниці Берлін-Багдад]] ([[1898]] рік) як недружній з боку Німецької імперії акт. При цьому, посилаючись на те, що це зазіхає на її права в Азії за російсько-британським договором 1907 року про розподіл сфер впливу в цьому регіоні; |
||
* Протидіяла австро-угорському і німецькому проникненню на Балкани |
* Протидіяла австро-угорському і німецькому проникненню на Балкани; |
||
* Наполягала на винятковому праві протекторату над усіма слов'янськими народами; підтримувала на Балканах антиавстрійсько-угорських і |
* Наполягала на винятковому праві протекторату над усіма слов'янськими народами; підтримувала на Балканах антиавстрійсько-угорських і антиосмансько налаштованих сербів і болгар. |
||
Для Російської імперії ключовою темою стояло питання про слов'ян, тобто про слов’янські народи, які живуть на Балканах. Ідеї панславізму, які набирають оберти в 1860-ті роки, в 1870-ті призводять до Російсько-турецької війни, у 1880—1890-ті ця ідея залишається, і так вона переходить в ХХ століття. Улюблена ідея Російської імперії , вона остаточно втілюється в 1915 році. Основним задумом стало повернення Константинополя, поставити хрест над Святою Софією. Крім цього, повернення Константинополя мало вирішити всі проблеми з протоками, з переходом з Чорного моря в Середземне. У цьому й полягала одна з основних геополітичних цілей Російської імперії. І плюс до всього, звичайно, відтіснити німців з Балкан. |
|||
== [[Королівство Сербія]] == |
== [[Королівство Сербія]] == |
||
* Новоутворена держава (повна незалежність з [[1878]] року) прагнула затвердитися на Балканах як лідер слов'янських народів півострова |
* Новоутворена держава (повна незалежність з [[1878]] року) прагнула затвердитися на Балканах як лідер слов'янських народів півострова; |
||
* Планувала утворити союзну державу, включивши в неї всіх слов'ян, що проживали на півдні Австро-Угорської імперії |
* Планувала утворити союзну державу, включивши в неї всіх слов'ян, що проживали на півдні Австро-Угорської імперії; |
||
* Неофіційно підтримувала націоналістичні організації, що боролися проти Австро-Угорщини і Османської імперії. |
* Неофіційно підтримувала націоналістичні організації, що боролися проти Австро-Угорщини і Османської імперії. |
||
== [[Німецька імперія]] == |
== [[Німецька імперія]] == |
||
* Як нова динамічна імперія прагнула до військового, економічного і політичного лідерства на континенті |
* Як нова динамічна імперія прагнула до військового, економічного і політичного лідерства на континенті; |
||
* Почавши боротьбу за колонії тільки після 1871 року, претендувала на рівні права в колоніальних володіннях Великої Британії, Французької республіки, Бельгії, Нідерландів і Португалії. Виявляла особливу активність в отриманні ринків |
* Почавши боротьбу за колонії тільки після 1871 року, претендувала на рівні права в колоніальних володіннях Великої Британії, Французької республіки, Бельгії, Нідерландів і Португалії. Виявляла особливу активність в отриманні ринків; |
||
* Кваліфікувала Антанту як |
* Кваліфікувала Антанту як загрозу, що мала на меті підірвати могутність Німецької імперії. |
||
== [[Австро-Угорська імперія]] == |
== [[Австро-Угорська імперія]] == |
||
* Була багатонаціональною імперією і внаслідок міжнаціонального протистояння була постійним вогнищем нестабільності в Європі |
* Була багатонаціональною імперією і внаслідок міжнаціонального протистояння була постійним вогнищем нестабільності в Європі; |
||
* Прагнула утримати захоплені нею в 1908 році [[Боснія і Герцеговина|Боснію і Герцеговину]] |
* Прагнула утримати захоплені нею в 1908 році [[Боснія і Герцеговина|Боснію і Герцеговину]]; |
||
* Протидіяла Російській імперії, що хотіла контролювати всіх слов'ян на Балканах, і Королівства Сербія, що претендувала на роль об'єднувального центру південних слов'ян імперії. |
* Протидіяла Російській імперії, що хотіла контролювати всіх слов'ян на Балканах, і Королівства Сербія, що претендувала на роль об'єднувального центру південних слов'ян імперії. |
||
== [[Королівство Італія (1861—1946)|Королівство Італія]] == |
== [[Королівство Італія (1861—1946)|Королівство Італія]] == |
||
* Встановлення контролю над східним узбережжям Адріатичного моря (Далмація, Албанія тощо) |
* Встановлення контролю над східним узбережжям Адріатичного моря (Далмація, Албанія тощо); |
||
* Приєднання Тіролю; |
* Приєднання Тіролю; |
||
* Повернення Савої та |
* Повернення Савої та Ніцци, що входили до Франції; |
||
* Загарбання Тунісу та Східної Африки (Сомалі, Ефіопія, Кенія). |
* Загарбання Тунісу та Східної Африки (Сомалі, Ефіопія, Кенія). |
||
Відомий політичний діяч початку XX ст. [[Ленін Володимир Ілліч|Ульянов]] так характеризував відносини між державами у десятиліття, що передували початкові війни: |
|||
{{Цитата|Війна породжена [[Імперіалізм|імперіалістичними]] відносинами між [[Велика держава|великими державами]], тобто боротьбою за поділ здобичі, за те, кому з'їсти такі-то [[Колоніалізм|колонії]] і дрібні держави, причому на першому місці стоять у цій війні ''два'' зіткнення. Перше — між [[Велика Британія|Англією]] і [[Німецька імперія|Німеччиною]]. Друге — між Німеччиною і [[Російська імперія|Росією]]. Ці три великі держави, ці три великі розбійники на великому шляху є головними величинами в теперішній війні, решта — несамостійні союзники. |
|||
Обидва зіткнення готувались ''усією'' політикою цих держав за ''кілька десятиріч'' до війни. Англія воює за те, щоб пограбувати колонії Німеччини і розорити свого головного конкурента, який бив її нещадно своєю чудовою технікою, організацією, торговельною енергією, бив і побив так, що без війни Англія ''не могла'' відстояти свого світового панування. Німеччина воює тому, що її капіталісти вважають — і цілком справедливо, — що вони мають «священне» буржуазне право на світову першість у грабежі колоній і залежних країн, зокрема, воює за підкорення собі [[Балканський півострів|Балканських країн]] і [[Османська імперія|Османської імперії]]. Російська імперія воює за [[Галичина|Галичину]], заволодіти якою їй треба особливо для задушення [[Українці|українського народу]] (крім Галичини у цього народу немає і бути не може куточка [[Свобода|свободи]], порівняної звичайно), за [[Вірменія|Вірменію]] і за [[Константинополь]], потім теж за підкорення Балканських країн. |
|||
Поряд із зіткненням розбійницьких «інтересів» Росії і Німеччини існує не менш — коли не більш — глибоке зіткнення між Росією і Англією. Завдання імперіалістичної політики Росії, що його визначає вікове суперництво і об'єктивне міжнародне співвідношення великих держав, можна коротко виразити так: при допомозі Англії і [[Третя Французька республіка|Франції]] розбити Німеччину в [[Європа|Європі]], щоб пограбувати [[Австро-Угорська імперія|Австрію]] (відняти Галичину) і Османську імперію (відняти Вірменію і особливо Константинополь). А потім при допомозі [[Японія|Японії]] і ''тієї ж'' Німеччини розбити Англію в [[Азія|Азії]], щоб відняти ''всю'' [[Персія|Персію]], довести до кінця поділ [[Республіка Китай|Китаю]] і т. д. |
|||
І до завоювання Константинополя, і до завоювання все більшої частини Азії царизм прагне віками, систематично проводячи відповідну політику і використовуючи для цього всілякі суперечності й сутички між великими державами. Англія виступала довше, упертіше і сильніше противником цих прагнень, ніж Німеччина. З [[1878]] року, коли [[Російська імператорська армія|російські війська]] підходили до Константинополя і [[Королівський військово-морський флот Великої Британії|англійський флот]] з'явився перед [[Дарданели|Дарданелами]] погрожуючи розстріляти росіян, як тільки вони з'являться в «[[Царград]]і» — до [[1885]] р., коли Росія була на волосок від війни з Англією з-за дільби здобичі в [[Середня Азія|Середній Азії]] ([[Емірат Афганістан|Афганістан]]; рух російських військ вглиб Середньої Азії загрожував пануванню англійців в [[Британська Індія|Індії]]) — і до [[1902]] року, коли Англія уклала союз з Японією, готуючи війну її проти Росії — за весь цей довгий час Англія була найсильнішим ворогом розбійницької політики Росії, тому що Росія загрожувала підірвати панування Англії над рядом чужих народів.<ref>Ленін В. І. про Україну. У двох частинах. Частина I. 1893–1917.— К.: Вид-цтво політ. літ-ри, 1977.— С. 621–622.</ref>{{кінець цитати}}}} |
|||
== Примітки == |
|||
{{reflist}} |
|||
== Джерела == |
== Джерела == |
Поточна версія на 17:30, 11 квітня 2024
Союзники по Антанті
Колонії, домініони, залежні та окуповані території країн Антанти
Центральні держави
Колонії та окуповані території Центральних держав
Нейтральні країни
Перша світова війна — світова війна, глобальний збройний конфлікт, який відбувався перш за все в Європі від 28 липня 1914 по 11 листопада 1918 року. Під час неї загинуло понад дев'ять мільйонів солдат і цивільних жителів. Конфлікт мав вирішальний вплив на історію XX століття.
Для кожної країни існували певні причини для розв'язання Першої світової війни. Наростання політичної кризи у світі, загострення капіталістичних протиріч наприкінці XIX ст. і особливо на початку XX ст. призвели до створення в Європі двох ворожих воєнно-політичних союзів: Антанти, що об’єднувала Англію, Францію, Російською імперією та "Троїстого союзу", до складу якого входили Німеччина, Австро-Угорщина та Італія. Перша Світова війна різко загострила всі суперечності капіталізму, у тому числі й внутрішні суперечності країн-учасниць війни, створила в них обстановку революційної кризи. Основною її причиною було небачене загострення суперечностей між провідними країнами світу внаслідок нерівномірності їхнього економічного розвитку, змінилося співвідношення сил у світовій економічній системі. Німеччина після 70-х років XIX ст. розвивалася у 3-4 раза швидше ніж Англія і Франція, а Японія - разів у 10 швидше, ніж Російська імперія. Безпосереднім приводом для війни стало вбивство 28 червня 1914 року в Сараєві австрійського ерцгерцога Франца Фердинанда сербським студентом Гаврилом Принципом. Австро-Угорщина заявляє протест Сербії і просить провести розслідування за участі австрійської поліції, для того щоб виявити терористичні організації, спрямовані проти Австро-Угорщини. Паралельно із цим йдуть напружені секретні дипломатичні консультації між Сербією і Російською імперією з одного боку і між Австро-Угорщиною та Німецькою імперією з іншого боку.
Другою причиною війни був той факт, що на початку XX ст. розвиток науково-технічного прогресу привів до появи нових, більш могутніх засобів винищення людей. Почалася гонка озброєнь, на якій наживалися військові монополії. Одночасно відбувалася мілітарізація свідомості величезних мас людей.
- Не мала наміру відчужено спостерігати за проникненням Німеччини в райони, які вважала «своїми»: Східну і Південно-Західну Африку;
- Здійснювала проти Німецької імперії неоголошену економічну і торгову війну;
- Здійснювала активні військово-морські приготування на випадок агресивних дій з боку Німецької імперії;
- Через потенційну німецьку загрозу відмовилася від традиційної для країни політики «блискучої ізоляції» і перейшла до політики утворення антинімецького блоку держав.
Британія була стурбована економічним домінуванням Німеччини в Європі та світі. На початку 90-тих років ХІХ століття Німеччина посідає перше місце за обсягами ВВП в Європі, відтісняючи на друге місце Британію. Британський уряд не може змиритись з цим фактом, враховуючи, що протягом багатьох століть Британія була «майстернею світу», найбільш економічно розвиненою країною. Звичайно, Британія відчувала себе ураженою, вона жадала помсти, тепер вже економічної.
- Прагнула узяти реванш за поразку, завдану їй Королівством Пруссія у франко-пруській війні 1870 року;
- Мала намір повернути Ельзас і Лотарингію, відокремлені від Французької республіки 1871 року;
- Зазнавала збитків на своїх традиційних ринках збуту в конкуренції з німецькими товарами.
У 1871 році в Дзеркальному залі Версальського палацу відбулось тріумфальне об'єднання Німеччини. Була утворена друга імперія. Проголошення відбувалось на тлі Франко-прусської війни, в якій Франція зазнала катастрофічної поразки. Це стало національним приниженням: мало того, що Наполеон III, імператор всіх французів, був взятий в полон майже відразу, від другої імперії у Франції залишились одні руїни. Виникає Паризька комуна, чергова революція, як це часто буває у Франції. Війна закінчується тим, що Франція погоджується з поразкою, яку наносить їй Німеччина, підписує Франкфуртську угоду 1871 року, за якою Ельзас і Лотарингія відчужуються на користь Німеччини та стають імперськими територіями.
Крім цього, Франція зобов’язується виплатити Німеччині контрибуцію у розмірі 5 млрд франків. Значною мірою ці гроші пішли на розвиток німецької економіки, що вже у 1890-х роках призвело до її небувалого підйому. Але справа навіть не у фінансовій стороні питання, а саме в національному приниженні, яке відчули французи. Про це приниження пам’ятатиме не одне покоління, починаючи з 1871 і аж до 1914 року. Саме тоді виникають ідеї реваншизму, які об’єднують всю Третю республіку, народжену в горнилах Франко-прусської війни. Не важливо хто ти: соціаліст, монархіст, центрист — всіх об’єднує ідея помсти Німеччині та повернення Ельзасу і Лотарингії.
Франція планувала повернути Ельзас і Східну Лотарингію, захистити Саарську область та лівий берег Рейну (там були розташовані сучасні промислові підприємства)
Японія планувала захопити німецькі орендні території в Китаї (півострів Шаньдунь) та острови у Тихому океані.
- Претендувала на вільний прохід свого флоту в Середземному морі, наполягала на ослабленні або перегляді на свою користь режиму контролю над протокою Дарданелли;
- Розцінювала будівництво залізниці Берлін-Багдад (1898 рік) як недружній з боку Німецької імперії акт. При цьому, посилаючись на те, що це зазіхає на її права в Азії за російсько-британським договором 1907 року про розподіл сфер впливу в цьому регіоні;
- Протидіяла австро-угорському і німецькому проникненню на Балкани;
- Наполягала на винятковому праві протекторату над усіма слов'янськими народами; підтримувала на Балканах антиавстрійсько-угорських і антиосмансько налаштованих сербів і болгар.
Для Російської імперії ключовою темою стояло питання про слов'ян, тобто про слов’янські народи, які живуть на Балканах. Ідеї панславізму, які набирають оберти в 1860-ті роки, в 1870-ті призводять до Російсько-турецької війни, у 1880—1890-ті ця ідея залишається, і так вона переходить в ХХ століття. Улюблена ідея Російської імперії , вона остаточно втілюється в 1915 році. Основним задумом стало повернення Константинополя, поставити хрест над Святою Софією. Крім цього, повернення Константинополя мало вирішити всі проблеми з протоками, з переходом з Чорного моря в Середземне. У цьому й полягала одна з основних геополітичних цілей Російської імперії. І плюс до всього, звичайно, відтіснити німців з Балкан.
- Новоутворена держава (повна незалежність з 1878 року) прагнула затвердитися на Балканах як лідер слов'янських народів півострова;
- Планувала утворити союзну державу, включивши в неї всіх слов'ян, що проживали на півдні Австро-Угорської імперії;
- Неофіційно підтримувала націоналістичні організації, що боролися проти Австро-Угорщини і Османської імперії.
- Як нова динамічна імперія прагнула до військового, економічного і політичного лідерства на континенті;
- Почавши боротьбу за колонії тільки після 1871 року, претендувала на рівні права в колоніальних володіннях Великої Британії, Французької республіки, Бельгії, Нідерландів і Португалії. Виявляла особливу активність в отриманні ринків;
- Кваліфікувала Антанту як загрозу, що мала на меті підірвати могутність Німецької імперії.
- Була багатонаціональною імперією і внаслідок міжнаціонального протистояння була постійним вогнищем нестабільності в Європі;
- Прагнула утримати захоплені нею в 1908 році Боснію і Герцеговину;
- Протидіяла Російській імперії, що хотіла контролювати всіх слов'ян на Балканах, і Королівства Сербія, що претендувала на роль об'єднувального центру південних слов'ян імперії.
- Встановлення контролю над східним узбережжям Адріатичного моря (Далмація, Албанія тощо);
- Приєднання Тіролю;
- Повернення Савої та Ніцци, що входили до Франції;
- Загарбання Тунісу та Східної Африки (Сомалі, Ефіопія, Кенія).
- Полянський П. Б. — Всесвітня історія / Підручник для 10 класу загальноосвітніх навчальних закладів. — К.: Генеза, 2010. — 252 с.
Це незавершена стаття з історії. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |