Третя англо-афганська війна
Третя англо-афганська війна | |||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
Англо-афганські війни | |||||||
| |||||||
Сторони | |||||||
Командувачі | |||||||
Аманулла-хан Надір-хан |
Артур Барретт Реджинальд Даєр Александр Юастес | ||||||
Військові сили | |||||||
50 000 чоловік у 21-му кавалерійському полку та 75-ти піхотних бригадах, 280 сучасних гармат, 80 000 партизан |
8 дивізій, 5 піхотних і 3 кавалерійські бригади, велика кількість літаків, броньовиків та артилерії | ||||||
Втрати | |||||||
Близько 1000 вбитих | Загиблих: 1 251 у боях та 500 від холери |
Третя англо-афганська війна 1919 року — збройна боротьба Емірату Афганістан проти Британської індійської армії на захист проголошеної незалежності країни від іноземного втручання. Спроба Великої Британії силою підкорити собі Афганістан завершилась невдачею.
Перебіг війни
21 лютого 1919 року на емірський престол в Афганістані посів Аманулла-хан. За підтримки армії та радикальної партії «молодоафганців» він оголосив про ліквідацію політичної залежності країни від Великої Британії. 3 травня британо-індійська армія вторглась до країни на Хайберському, Вазірістанському й Кандагарському напрямках, у відповідь Аманулла-хан оголосив їм джихад. Втім 50-тисячна афганська армія не змогла зупинити їхній наступ, і вже 5 травня була розбита. Тільки наступного дня в Кабулі отримали ноту Великої Британії з офіційним оголошенням війни. Британські літаки завдали бомбових ударів по Джелалабаду й Кабулу. Прикордонні афганські племена підбурили повстання проти британців, і у той самий час в Індії посилився національно-визвольний рух. 3 червня було укладено перемир'я між британськими та афганськими військами. 8 серпня 1919 року в Равалпінді (Британська Індія) було підписано прелімінарну мирну угоду, за якою Афганістану надавалась незалежність у зовнішній політиці.
Це незавершена стаття про війну. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |
Посилання
- Regiments [Архівовано 9 лютого 2012 у Wayback Machine.]
|