Дроздовський Михайло Гордійович
Михайло Гордійович Дроздовський | |
---|---|
Ім'я при народженні | Михаил Гордеевич Дроздовский |
Народився | 7 (19) жовтня 1881 Київ |
Помер | 1 (14) січня 1919 (37 років) Ростов-на-Дону |
Діяльність | офіцер |
Відомий завдяки | Російсько-японська війна Перша світова війна Громадянська війна Похід дроздовців Другий Кубанський похід |
Alma mater | Павловське військове училище |
Учасник | Російсько-японська війна, Перша світова війна, Громадянська війна в Росії, Похід дроздовців з Румунії на Дон і Kuban Offensived |
Військове звання | Генерального штаба генерал-майор (1918) |
Нагороди | |
Михайло Гордійович Дроздовський (рос. Михаил Гордеевич Дроздовский) (7 (19) жовтня 1881, Київ — 1 (14) січня 1919 Ростов-на-Дону) — російський військовий українського походження, генерал-майор. Учасник Російсько-японської, Першої світової та Громадянської воєн. Один з керівників Білого руху в Росії у 1917—1920, монархіст.
Став першим в історії Білого руху генералом, який відкрито заявив про свою відданість монархії — в той час, коли «демократичні цінності» лютневої революції були ще в честі.[1]
У лютому-квітні 1918 сформув добровольчий загін з офіцерів і солдатів Румунського фронту і привів його на з'єднання з Добровольчою армією (Див.: Похід дроздовців з Румунії на Дон). У травні 1918 був призначений командиром 3-ї стрілецької дивізії в Добровольчій армії. У боях за Ставрополь восени 1918 був поранений. Помер від рани 14 січня 1919 в шпиталі Ростова-на-Дону. Місцеві газети написали його некролог ще при житті воєначальника і потім довго вибачались. Саме у шпиталі йому присвоїли звання генерала. Після смерті його полку присвоїли звання імені генерала Дроздовського.
- Походив з потомствених дворян Полтавської губернії.
- батько: Дроздовський Гордій Іванович (1835—1908). Учасник Севастопольської оборони, колишній командир 168-го Острозького піхотного резервного полку. Помер 11 січня 1908 р. (від туберкульозу легень), похований на старому міському кладовищі м. Чернігів[2]
- сестра: Юлія Гордіївна
Кавалер ордена Святого Георгія 4-го ступеня, ордена Святого Рівноапостольного Князя Володимира 4-го ступеня з мечами та бантом, ордена Святої Анни 3-го ступеня з мечами та бантом, ордена Святої Анни 4-го ступеня з написом «За хоробрість», ордена Святого Станіслава 3-го ступеня з мечами та бантом. Володар Георгієвської зброї, «Медалі в пам'ять Російсько-Японської війни 1904—1905 років» з бантом, медалі «В пам'ять Вітчизняної війни», світло-бронзової медалі «В пам'ять 300-річчя царювання Дому Романових».
- ↑ Цветков В. Ж. Предисловие редактора //Дроздовский и дроздовцы. М.: НП «Посев», 2006. ISBN 5-85824-165-4, стр. 6
- ↑ могила збереглася
Це незавершена стаття про військового діяча або діячку. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |
|
- Народились 19 жовтня
- Народились 1881
- Померли 14 січня
- Померли 1919
- Випускники Павловського військового училища
- Кавалери ордена Святого Георгія 4 ступеня
- Кавалери ордена Святої Анни 1 ступеня
- Кавалери ордена Святого Володимира 4 ступеня з мечами та бантом
- Кавалери ордена Святого Володимира 4 ступеня
- Кавалери ордена Святої Анни 3 ступеня
- Кавалери ордена Святого Станіслава 3 ступеня з мечами та бантом
- Кавалери ордена Святого Станіслава 3 ступеня
- Кавалери ордена Святої Анни 4 ступеня
- Кавалери ордена Святої Анни 4 ступеня з написом «За хоробрість»
- Нагороджені Золотою зброєю «За хоробрість»
- Кавалери ордена Святого Станіслава (Російська імперія)
- Уродженці Києва
- Учасники російсько-японської війни
- Російські військовики Першої світової війни
- Генерали Добровольчої армії
- Померли в Ростові-на-Дону
- Загинули в боях Громадянської війни в Росії