Агадір
Агадір араб. أكادير[1] мар. берб. ⴰⴳⴰⴷⵉⵔ | ||||
---|---|---|---|---|
| ||||
| ||||
Основні дані | ||||
30°25′17″ пн. ш. 9°34′59″ зх. д. / 30.42138888891666682° пн. ш. 9.58305555558333388° зх. д.Координати: 30°25′17″ пн. ш. 9°34′59″ зх. д. / 30.42138888891666682° пн. ш. 9.58305555558333388° зх. д. | ||||
Країна |
| |||
Адмінодиниця | Agadir-Ida-Ou-Tanane Prefectured | |||
Столиця для | Сус — Масса | |||
Засновано | 1505 | |||
Населення | 538 000 осіб (1 липня 2023)[2] | |||
Висота НРМ | 74 м | |||
Назва мешканців | фр. Agadirois[3], фр. Agadiroise[3], мар. берб. ⴳⴳⵯ ⵓⴳⴰⴷⵉⵔ, мар. берб. ⵓⵍⵜ ⵓⴳⴰⵔ, мар. берб. ⴰⵢⵜ ⵓⴳⴰⴷⵉⵔ і мар. берб. ⵉⵙⵜ ⵓⴳⴰⴷⵉⵔ | |||
Міста-побратими | Монтрей (2005), Окленд, Маямі, Ольяу, Нант, Ставанґер, Шираз, Віган, Дуала (2013), Плевен (3 серпня 1998)[4] | |||
Часовий пояс | CET | |||
GeoNames | 2561668 | |||
OSM | r2529624 ·R | |||
Міська влада | ||||
Мер міста | Азіз Аханнуш | |||
Вебсайт | agadir.ma | |||
Мапа | ||||
| ||||
| ||||
| ||||
|
Агади́р[5] (араб. أكادير; бербер. ⴰⴳⴰⴷⵉⵔ) — місто на південному заході Марокко. Адміністративний центр області Сус — Масса та провінції Агадир в її складі
Населення міста у 2004 становило 680 600 (30 100 - в 1952, 110 500 - в 1982).
Порт на Атлантичному узбережжі, вантажообіг становить 940 000 тонн (1980). В місті діє аеропорт.
Рибопромисловий центр країни (заводи з переробки сардин). Цементний завод. Невеликі підприємства харчо-смакової, деревообробної, металообробної промисловості. Вивіз рибних консервів, цитрусових, ранніх овочів, руд кольорових металів (марганець, молібден, кобальт, цинк, свинець) та інше. Курорт.
Місто знаходиться у зоні, яка характеризується кліматом напівпустель. Найтепліший місяць — серпень із середньою температурою 22.8 °C (73 °F). Найхолодніший місяць — січень, із середньою температурою 14.4 °С (58 °F).[6]
Клімат Агадиру | |||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Показник | Січ. | Лют. | Бер. | Квіт. | Трав. | Черв. | Лип. | Серп. | Вер. | Жовт. | Лист. | Груд. | Рік |
Абсолютний максимум, °C | 32 | 32 | 35 | 38 | 42 | 38 | 47 | 47 | 43 | 38 | 36 | 32 | 47 |
Середній максимум, °C | 20 | 20 | 22 | 21 | 22 | 23 | 25 | 26 | 26 | 24 | 23 | 20 | 23 |
Середня температура, °C | 14 | 15 | 17 | 17 | 18 | 20 | 22 | 22 | 22 | 20 | 18 | 15 | 18 |
Середній мінімум, °C | 8 | 10 | 11 | 12 | 15 | 16 | 18 | 18 | 18 | 15 | 12 | 9 | 13 |
Абсолютний мінімум, °C | 1 | 2 | 1 | 3 | 8 | 11 | 12 | 8 | 10 | 6 | 1 | 1 | 1 |
Норма опадів, мм | 41 | 26 | 16 | 26 | 5 | 2 | 0 | 0 | 22 | 21 | 48 | 15 | 222 |
Днів з опадами | 5 | 5 | 5 | 4 | 2 | 1 | 1 | 1 | 2 | 4 | 4 | 5 | 39 |
Днів з дощем | 5 | 5 | 5 | 4 | 2 | 1 | 1 | 1 | 2 | 4 | 4 | 5 | 39 |
Джерело: Weatherbase |
Місто засноване на початку XVI століття як рибацьке поселення. Було опірним пунктом португальців на південному заході Марокко (португальська назва Санта-Крус-ду-Кап-де-Агер).
12 березня 1541 року Агадир захопили війська марокканського шейха Мухаммада. Він здобув місцеву фортецю Святого Хреста й полонив 600 португальців. До полону потрапили капітан-губернатор Гутерре де Монрой та його донька Месія, чоловік якої загинув у бою. Шейх Мухаммад взяв цю полонянку собі за дружину, однак вона померла 1544 року під час пологів[7].
В XVII—XVIII століттях — великий центр зовнішньої торгівлі. З 1773 року європейська торгівля в місті була заборонена, в 1882—1912 роках в межах прибережної частини дозволявся продаж європейцям зерна. 29 лютого 1960 року місто сильно постраждало від землетрусу.
- ↑ 2014 Moroccan census / за ред. High Commission for Planning
- ↑ https://www.citypopulation.de/en/morocco/cities/?cityid=1342
- ↑ а б http://cnig.gouv.fr/wp-content/uploads/2020/02/CNT-PVM_r%C3%A9vis%C3%A9_2020-01-27-1.pdf
- ↑ https://www.pleven.bg/bg/pobratimeni-gradove/agadir-maroko
- ↑ Словники України online - УКРАЇНСЬКИЙ МОВНО-ІНФОРМАЦІЙНИЙ ФОНД НАН УКРАЇНИ. lcorp.ulif.org.ua. Архів оригіналу за 25 червня 2013. Процитовано 21 грудня 2020.
- ↑ Клімат Агадіра. Архів оригіналу за 7 жовтня 2021. Процитовано 23 грудня 2020.
- ↑ Chronique de Santa-Cruz du Cap de Gué. Paris, 1934.
- Африка. Енциклопедичний довідник. Т.1-2. Москва, 1986
- Агадір [Архівовано 22 березня 2022 у Wayback Machine.] // ВУЕ
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Агадір
|