Бак Борис Аркадійович
Бак Борис Аркадійович | |
---|---|
Народився | травень 1897[1] Znamenkad, Verkholenskiy Uyezdd, Іркутська губернія, Іркутське генерал-губернаторствоd, Російська імперія |
Помер | 16 червня 1938[1] (41 рік) Розстрільний полігон «Комунарка», Ленінський район, Московська область, РРФСР, СРСР |
Поховання | Розстрільний полігон «Комунарка» |
Країна | |
Діяльність | революціонер |
Членство | Центральний виконавчий комітет СРСР |
Військове звання | комісар державної безпеки 3-го рангу |
Партія | КПРС |
Нагороди | |
Бак Борис Аркадійович (травень 1897 — 16 червня 1938) — співробітник ЧК-ОГПУ-НКВД СРСР, комісар державної безпеки 3-го рангу (1935). 1-й заступник начальника управління НКВС по Московській області.
Народився в селі Верхоли на Ленських копальнях в Іркутській губернії в сім'ї політичного засланця, який працював рахівником. Навчався в 4-класному початковому училищі Іркутська, яке закінчив у 1911. Потім закінчив Іркутське ремісниче механіко-технічне училище (1912–1916). З листопада 1916 служив рядовим у запасному батальйоні в Царицині, після закінчення курсів при Іркутській школі прапорщиків в серпні 1917 служив помічником командира взводу в 6-му саперному батальйоні в Петрограді, де вступив до більшовицької партії і брав участь у Жовтневій революції. З січня 1918 працював у відділі транспортних сполучень Центросибіру, в 1918–1919 обіймав посади уповноваженого Вищої військової ради РРФСР по Пермській залізниці, воєнкома та начальника управління артилерійського постачання 3-ї армії Східного фронту.
У грудні 1919 був призначений заступником голови Томської повітової (з травня 1920 — губернської) ЧК. У період тривалої відсутності голови ЧК М. Д. Бермана виконував його обов'язки. У грудні 1920 за зловживання службовим становищем отримав сувору догану і був переведений в Іркутськ — також на посаду заступника голови губернської ЧК. Після цього, з листопада 1921 працював на аналогічній посаді в Омську, а влітку 1922 став заступником начальника Новомиколаївського губернського відділу ГПУ. У січні 1923 очолив цей відділ, в жовтні 1923 став заступником повпреда ОГПУ по Сибірському краю. У листопаді 1927 року він був переведений в Самару на посаду начальника губернського відділу ОДПУ (з червня 1928 — повпред ОГПУ по Середньо-Волзькій області (Середньо-Волзький Край)), одночасно очолював особливий відділ Приволзького військового округу. У березні 1935 з посади начальника УНКВД Середньо-Волзького краю був переведений на посаду 1-го заступника начальника управління НКВС Московської області. У березні 1937 був направлений в Архангельськ як начальник управління НКВС Північної області. Член ЦВК СРСР в 1935–1937 роках.
12 серпня (за іншими даними на день пізніше) 1937 був заарештований. Розстріляний за вироком Військової колегії Верховного Суду СРСР 16 червня 1938 на розстрільному полігоні «Комунарка».
- Бак на сайті «Хронос» [Архівовано 30 травня 2013 у Wayback Machine.](рос.)
- Бак на сайті «Меморіал» [Архівовано 31 жовтня 2011 у Wayback Machine.](рос.)
- Довідник з історії КПРС [Архівовано 22 грудня 2015 у Wayback Machine.](рос.)
- ↑ а б в Who led the NKVD
- Народились 1897
- Уродженці Іркутської губернії
- Померли 16 червня
- Померли 1938
- Розстріляні на полігоні «Коммунарка»
- Члени КПРС
- Кавалери ордена Червоного Прапора
- Почесні співробітники Державної безпеки СРСР
- Почесні працівники робітничо-селянської міліції
- Комісари державної безпеки 3-го рангу
- Репресовані співробітники НКВС