Винник Олег Анатолійович
Винник Олег Анатолійович | |
---|---|
Основна інформація | |
Дата народження | 31 липня 1973 (51 рік) або 31 липня 1974[1] (50 років) |
Місце народження | Вербівка, Кам'янський район, Черкаська область, Українська РСР, СРСР |
Роки активності | 1993 — тепер. час |
Громадянство | Україна і Німеччина |
Професії | поет, співак, композитор, актор, телеведучий, автор-виконавець |
Співацький голос | тенор і баритон |
Жанри | поп, мюзикл і попрок |
Псевдоніми | OLEGG |
Лейбли | Artur Music і RockSoulana Music GmbHd |
Нагороди | |
Автограф | |
olegg.com | |
Оле́г Анато́лійович Ви́нник (нар. 31 липня 1973, Вербівка, Черкаської області) — український співак, автор пісень та актор.[2]
Ранні роки
Народився 31 липня 1973 року в селі Вербівка Кам'янського району Черкаської області у родині працівників ферми. Пізніше родина переїхала у село Червоний Кут, де Винник закінчив середню школу[3]. Грав на гітарі в самодіяльному ВІА[4]. Виступав на сцені Черкаського товариства сліпих, членом якого була його мати, Винник Ганна Яківна[5].
Продовжив освіту в канівському училищі культури на спеціальності «Керівник самодіяльного народного хору»[6]. У рамках програми культурного обміну проходив стажування у Німеччині, зокрема, у Фірзені[7]. На вулицях Фірзена він уперше побачив афішу мюзиклу «Привид опери», після чого зацікавився цим жанром[8][9].
Після училища працював у Черкаській обласній філармонії артистом та солістом Черкаського заслуженого українського народного хору ім. Шевченка[4][10]. Паралельно готувався до роботи за кордоном — брав приватні уроки німецької[7]. У 1996—1997 роках працював за програмою Au pair у німецькому Біненбюттелі. Працював гувернером для синів тамтешнього хірурга[5][8][11]. Після закінчення робочого контракту за програмою Au pair ненадовго повернувся в Україну.
Одночасно з роботою, протягом двох років, брав приватні уроки вдосконалення техніки співу в американського піаніста, викладача вокалу Джона Лімана[en] у Гамбурзі[5]. До цих занять Олег співав баритоном, після них — вокальний спектр значно розширився, співак опанував новий для себе голосовий діапазон лірико-драматичного тенора[джерело?].
Музична кар'єра
Соліст мюзиклів
Під час перебування у Німеччині отримав пропозицію Люнебурзького театру з Нижньої Саксонії, де продовжив кар'єру, виконуючи партії в опері «То́ска» Пуччіні й опереті «Паґаніні» Леґара у театрі Люнебурга. Два роки навчався в Гамбурзі під керівництвом викладача вокалу Джона Лемана. Перші проби в жанрі мюзиклу — ролі Люченціо («Kiss me Kate» (1999—2001), Фебуса і Клопена («Der Glöckner von Notre Dame» (2001—2002). Наступні два роки виконував дві ролі у мюзиклі «Titanic»: капітана Роберта Хітченса і Брико, пасажира другого класу, а також працював в ансамблі.
Далі грав роль Жана Вальжана у мюзиклі «Знедолені» («Les miserables») за однойменним романом Віктора Гюго[12]. Роль Жана Вальжана у «Знедолених» Олег Винник виконував 285 разів. Його незмінним партнером на сцені був Уве Крегер — зірка мюзиклів у Німеччині, який виконував роль інспектора Жавера. Наступною роллю стала роль Чорного принца — Смерті у мюзиклі «Елізабет» («Elisabeth»), яку Олег почав виконувати у 2005 році[13].
Для полегшення вимови європейцями свого імені взяв сценічне ім'я OLEGG[14].
З початку 2005 року виконував головну роль у мюзиклі Elisabeth — Der Tod[de] (Чорний принц, Смерть) в одному з театрів Штутгарта.
З 2007 року з мюзиклом «Les Misérables» гастролював Швейцарією.
Сольна кар'єра
Свою першу пісню «Аромат моей мечты» за словами артиста він написав у 2003 році[15]. Перші сольні виступи були ще у Німеччині. 2004 року Виступав на гала-концертах «Künstler gegen AIDS» («Митці проти СНІДу»)[13][16] та Лікарі для країн Третього світу[de] у Берліні [джерело?]. У 2005 році Винник виступав на Гала-концерті проти катастрофи в Азії «Höre auf dein Herz» («Прислухайся до свого серця») у Берліні.
У 2006 році після чергового виступу Винник зустрівся з Олександром Горбенком, бізнесменом без досвіду роботи з артистами, який став продюсером Винника в Україні[11][17].
У 2011 році співак повернувся до України й презентував дебютний альбом «Ангел»[18]. Його почали запрошувати на збірні концерти, в тому числі на Майдані Незалежності, на День міста Києва. У 2012 році він видав другий альбом «Счастье».
У 2013 році Олег Винник видав перший україномовний альбом «Роксолана»[19].
У 2019 році, за даними TopHit, Олег Винник зібрав 93 076 017 переглядів в YouTube.
У березні 2022 року випустив кавер-версію на музику гімну України на знак підтримки у протистоянні України російському воєнному вторгненню[20].
Концертна діяльність
Перші сольні концерти Винника з програмою «О тебе» відбулися 2013 року в Миколаєві та Ялті.
- 7 жовтня 2013 року Олег Винник вирушив у всеукраїнський концертний тур, що завершився в травні 2014 року Великим сольним концертним шоу «Щастя» у Національному палаці мистецтв «Україна». Рівно сто концертів і сто аншлагів менш ніж за рік[21].
- 8 лютого 2014 року Олег Винник представляв Україну з концертною програмою на зимових Олімпійських іграх в Сочі.
- 20 вересня 2014 року стартував Всеукраїнський благодійний тур Олега Винника містами України в рамках спільного проєкту з Благодійним фондом «Шлях до майбутнього»[22].
- 21 листопада відбувся Великий сольний концерт Олега Винника в Національному палаці «Україна». Прем'єра пісень «Русалка», «Кто я».
- 31 березня та 1 квітня 2016 року відбулися два сольні концерти в Національному палаці «Україна» та презентація програми «Я не устану»[23][24].
- З 2017 року почав збирати стадіони, вперше — у Сумах[25].
- 5, 7 і 8 березня 2017 року Винник дав три сольних концерти в Національному палаці «Україна»[26]. Для реалізації шоу було змонтовано багаторівневу сцену з трьома подіумами. Артист презентував нову концертну програму «Моя душа» і вирушив у гастрольний тур містами України та Білорусі[27].
- 20 травня 2018 року Олег Винник вирушив у Великий стадіонний тур, який охопив головні сцени України та Білорусі, а також більше 10-ти стадіонів, програма «Ты в курсе»[28]. 2 червня 2018 року відбувся один з найбільш масштабних концертів Винника — на Арені «Львів» артист зібрав понад 20 тис. глядачів[29]. Завершилось турне 7 листопада концертом у Київському Палаці спорту.[30]
- 3 липня став хедлайнером фестивалю Atlas Weekend. За даними організаторів Винник зібрав 150 тисяч глядачів, що є рекордом для артиста[31][32].
- У березні-квітні 2019 року Олег Винник здійснив мінітур із програмою «Для мене ти — золота»[33].
- У травні 2019 року відбувся перший Європейський тур Олега Винника[34].
- 14 травня 2019 року дав безкоштовний концерт у пам'ять про батьків у рідному селі Червоний Кут Черкаської області, зібравши понад 30 тис. глядачів[35].
Особисте життя
Винник неохоче розповідає про особисте життя українським ЗМІ після набуття популярності. 2018 року журналісти ТСН дізналися від односельців, що дружина Винника — Таїсія Сватко (сценічне ім'я — Таюне) — на рік молодша за нього. У них є син-підліток, який навчається в Німеччині[36]. Схожу інформацію повідомляв сам Винник німецькому виданню[13].
Політична діяльність
2019 року підтримав Аграрну партію на чолі з Михайлом Поплавським на парламентських виборах[37].
У вересні 2019 року знявся для пропагандистського кліпу з російськими артистами та діячами, що підтримали початок тимчасової анексії Криму: Валерія, Володимир Познер, Ігор Крутий, Тамара Гвердцителі[38]. Це викликало суттєвий резонанс серед українського суспільства, викликавши обурення у патріотично налаштованої частини населення[39]. Після цього артиста було додано до бази даних сайту «Миротворець»[40].
Робота в кіно
Паралельно з роботою в мюзиклі, молодий актор знімається в телесеріалі «Unser Charly[de]», який транслювався в 80 країнах світу протягом 10 років, в ролі Миколи Бугайова, Німеччина.
Вересень 2005 року — на запрошення провідного німецького телеканалу ZDF знімався в німецькому фільмі «Eine Liebe in Königsberg[de]» («Кохання у Кенігсберзі»), за участю зірок кіно і телебачення — Вольфганга Штумпфа[de] і Крістіана фон Берше (Німеччина), а також Чулпан Хаматової (Росія). Режисер — Пітер Кахейн[de][41]. Прем'єра фільму відбулась 30 квітня 2006 року на каналі ZDF, Німеччина.
24 травня на екрани кінотеатрів вийшла сімейна анімація «Зачарований принц», в якій співак виступив актором українського дубляжу, озвучивши головного героя — принца Філіпа[42]. Режисер мультфільму — Росс Венокур[43]. Саундтреком до мультфільму була обрана пісня з третього студійного альбому артиста «Роксолана» — «Дай мені помріяти». На цю композицію напередодні прем'єри анімаційного фільму співак знімає кліп[44][45].
4 жовтня вийшов фільм «Скажене весілля», в якому Олег Винник зіграв епізодичну роль, самого себе (камео). Режисер — Влад Дикий[46][47].
Фільмографія
- 2003 — Документальний фільм — Les misérables — Ein Musical für Berlin — Жан Вальжан
- 2005 — Комедійний серіал — Unser Charly — Nicolai Bugajev
- 2006 — Комедія, драма — Eine Liebe in Königsberg — Russischer Zugbegleiter
- 2018 — Комедія — «Скажене весілля» — камео
- 2019 — Комедія — «Скажене весілля 2» — камео
Озвучування
- 2018 — Зачарований принц — Принц Філіп (актор дубляжу)
Телепроєкти
- 2017—2018 — «Х-Фактор», 8 і 9 сезон (журі);
- 2018—2019 — ведучий хіт-параду на М1;
- 2019 — ведучий другого тижня «Танців з зірками»;
- 2020 — учасник «Танців з зірками»;
- 2021 — детектив шоу «Маска»;
- 2021 — зірковий тренер в шоу «Голос країни» (одинадцятий сезон).
Дискографія
- 2011— «Ангел»
- 2012— «Счастье»
- 2013— «Роксолана»
- 2015— «Я не устану»
- 2018— «Ты в курсе»
- 2018— «Як жити без тебе»
Відеокліпи
Рік | Назва пісні | Режисер | Альбом |
---|---|---|---|
2007 | «Аромат моей мечты» | Андрій Рожен | «Ангел» |
2008 | «Птица» | Андрій Рожен | «Ангел» |
2011 | «Каменная ночь» | Олександр Литвиненко | «Ангел» |
«Ангел» | Олексій Соболєв, Михайло Коротєєв | «Ангел» | |
2012 | «Игра в любовь» | Oliver Sommer | «Я не устану» |
«Как будто нежность» | Олександр Литвиненко | «Ангел» | |
«Счастье» | Алла Карналлі | «Счастье» | |
2013 | «Вовчиця» | Олександр Сюткін | «Роксолана» |
«С Новым Годом!» | Олександр Сюткін | «Ангел» | |
2014 | «Здравствуй, невеста» | Андрій Кирющенко | «Счастье» |
2016 | «Нино» | Олена Вінярська | «Я не устану» |
2017 | «Як жити без тебе» | Олена Вінярська | - |
2018 | «Дай мені помріяти» | Антон Шатохін | «Роксолана» OST фільму «Зачарований Принц» |
«Ты в курсе» [Lyric Video] | Олена Вінярська | «Ты в курсе» | |
«Найкращий день» | Леонід Колосовский | OST фільму «Скажене весілля» | |
2019 | «Роксолана» | Олена Вінярська | «Роксолана» |
«Пчела Майя» | Олена Вінярська | «Ты в курсе» | |
2020 | «Безумная Любовь» | Катя Царик | |
2021 | «На щастя» | Максим Шелковников, Денис Маноха[48] | |
2021 | «Діаманти» |
Нагороди і відзнаки
- 2007 — «Bad Hersfeld Sommerfestspiele» — Сертифікат від бургомістра м. Бад-Герсфельд та приз глядацьких симпатій «Zuschauerpreis 2007» — спеціальна каблучка — за роль Жана Вальжана в мюзиклі «Les Miserables», Німеччина[49]
- 2014 — переможець премії Пісня року 2014 від телеканалу «Інтер» за пісню «Счастье»[50]
- 2018 — Viva! Найкрасивіші — Найкрасивіший чоловік[51]
- 2018 — M1 Music Awards. 4 сезони — Співак зими
- 2018 — Золота Жар-птиця — «Співак року», «Народний хіт»[52]
- 2018 — M1 Music Awards. 4 сезони — «Проєкт осені» (дует с Потапом)
- 2018 — M1 Music Awards. 4 сезони — Співак року[53]
- 2018 — «Найкраща пісня року» у програмі «Музична платформа» телеканалу Україна, пісня «Як жити без тебе»[54]
- 2019 — перемога у номінації «Народний хіт» премії Золота Жар-птиця за пісню «Найкращий день» (OST «Скажене Весілля»)[55]
- 2019 — журнал «Фокус» включив Олега Винника в ТОП-3 найуспішніших зірок українського шоу-бізнесу[56]
- 2019 — музична премія Top Hit Music Awards, перемога у номінації «Найкращий виконавець YouTube Ukraine»
Примітки
- ↑ Person Profile // Internet Movie Database — 1990.
- ↑ Винник Олег. liga.net (рос.). Архів оригіналу за 9 липня 2021. Процитовано 5 липня 2021.
- ↑ Свято маленької родини: Червонокутській школі № 1 — 50 років!. Жашків — моє рідне місто (укр.). 28 квітня 2011. Архів оригіналу за 5 вересня 2019. Процитовано 5 вересня 2019.
- ↑ а б Welle (www.dw.com), Deutsche. Українець Олег Винник - зірка німецького мюзиклу | DW | 04.04.2004. DW.COM (укр.). Архів оригіналу за 05.09.2019. Процитовано 5 вересня 2019.
- ↑ а б в Лилия МУЗЫКА (17 марта 2017). Олег Винник: «Когда после операции на глазах мама увидела мир, я был самым счастливым человеком...». fakty.ua (рос.). Архів оригіналу за 27 квітня 2019. Процитовано 20 вересня 2019.
- ↑ ВИПУСКНИКИ | Вища Освіта | Коледж культури і мистецтв | Канев. Kkkim (рос.). Архів оригіналу за 5 вересня 2019. Процитовано 5 вересня 2019.
- ↑ а б Олег Винник: Людина має доводити, що вона щось може, тільки через величезну працю / Статті / «Полтавський вісник». Обласна щотижнева газета м. Полтави. www.visnyk.poltava.ua. Архів оригіналу за 10 березня 2019. Процитовано 8 вересня 2019.
- ↑ а б Любов, щастя і віра - ідеологія артиста - відверте інтерв'ю Олега Винника на "Прямому" (укр.), архів оригіналу за 5 вересня 2019, процитовано 11 вересня 2019
- ↑ Сергій Кривуля (12-08-2012). Слов'янська душа "українського німця". obozrevatel. Архів оригіналу за 09-01-2018. Процитовано 11-09-2019.
- ↑ Черкаська обласна філармонія. filarmoniya.ck.ua. Архів оригіналу за 28 вересня 2018. Процитовано 5 вересня 2019.
- ↑ а б Он дал нам Винника. Bird In Flight (ru-RU) . 13 листопада 2018. Архів оригіналу за 30 квітня 2021. Процитовано 8 вересня 2019.
- ↑ Drewianka, Stephan. Bad Hersfeld. Musical World (нім.). Архів оригіналу за 28 квітня 2019. Процитовано 11 вересня 2019.
- ↑ а б в Olegg Vynnyk: Der Tod gibt sich die Ehre – Herzlich willkommen auf musicals-online.com (de-DE) . Архів оригіналу за 14 серпня 2017. Процитовано 14 вересня 2019.
- ↑ «Все має бути по‑справжньому»: Олег Винник про плани на Новий рік. РБК-Украина. 19.12.2018. Архів оригіналу за 20 вересня 2019. Процитовано 20 вересня 2019.
- ↑ "Рандеву" з Олегом Винником – трансляція. 5 канал (uk-UK) . Архів оригіналу за 16 грудня 2018. Процитовано 10 вересня 2019.
- ↑ Jänichen, Barbara (23 листопада 2004). "Künstler gegen Aids": Gala bringt 85 000 Euro für Berliner Aids-Hilfe. Архів оригіналу за 6 квітня 2019. Процитовано 14 вересня 2019.
- ↑ Олег Винник: Я не виступаю у Росії. Ніякі гроші не змінять цієї позиції. glavcom.ua (укр.). Архів оригіналу за 9 травня 2021. Процитовано 20 вересня 2019.
- ↑ Презентація сольного альбому Олега Винника. Review News. 19 грудня 2011. Архів оригіналу за 8 березня 2019. Процитовано 3 червня 2019.
- ↑ 7 ДНІВ-УКРАЇНА » Світова зірка мюзиклів Олег Винник на старість мріє повернутись на Батьківщину (Інтерв’ю). 7days-ua.com. Архів оригіналу за 9 січня 2018. Процитовано 20 вересня 2019.
- ↑ ПРОЧЕРК. «Хто до нас прийшов з війною – буде гнити в полі!»: Винник заспівав гімн України в новій обробці (відео) — ПРОЧЕРК.інфо. ПРОЧЕРК (uk-ua) . Архів оригіналу за 21 березня 2022. Процитовано 23 квітня 2022.
- ↑ Концерт Олега Винника "Щастя" - Для душі - Телеканал "Інтер+". interplus.ua. Архів оригіналу за 12 березня 2017. Процитовано 14 вересня 2019.
- ↑ Олег Винник з благодійним концертом приїде в Житомир | Теми. www.1.zt.ua. Процитовано 14 вересня 2019.
- ↑ Олег Винник вразив столицю грандіозним концертом. Review News. 1 квітня 2016. Архів оригіналу за 13 жовтня 2018. Процитовано 3 червня 2019.
- ↑ Концерт Олега Винника в Палаці "Україна" - Київ - 2016 - Інтер. 25 квітня 2016. Архів оригіналу за 4 липня 2019. Процитовано 3 червня 2019.
- ↑ Кавовий клуб. Олег Винник (укр.), архів оригіналу за 7 вересня 2019, процитовано 12 вересня 2019
- ↑ Концерт Олега Винника "Моя душа..."- ПРЕМ'ЄРА-2017!. 11 травня 2017. Архів оригіналу за 7 серпня 2019. Процитовано 3 червня 2019.
- ↑ Олег Винник — "Моя душа" [Великий стадіонний тур. 15 червня 2017. Архів оригіналу за 24 грудня 2020. Процитовано 3 червня 2019.
- ↑ Аншлаги і «Ніно» з грузинським акцентом: стартував всеукраїнський тур Олега Винника. СТБ. 1 червня 2018. Архів оригіналу за 25 квітня 2019. Процитовано 3 червня 2019.
- ↑ Олег Винник дав самий масштабний концерт у своїй кар'єрі. 4 червня 2018. Архів оригіналу за 6 серпня 2020. Процитовано 3 червня 2019.
- ↑ Тур Олега Винника «Ты в курсе» подарує глядачам «рецепт добра». СТБ. 18 травня 2018. Архів оригіналу за 15 вересня 2018. Процитовано 14 вересня 2018.
- ↑ Олег Винник зібрав під відкритим небом понад 150 тисяч глядачів. Fakty.ua. 4 липня 2018. Архів оригіналу за 25 квітня 2019. Процитовано 3 червня 2019.
- ↑ "Atlas Weekend" 2018, ОЛЕГ ВИННИК - СЧАСТЬЕ. 24 серпня 2018. Архів оригіналу за 22 серпня 2020. Процитовано 3 червня 2019.
- ↑ "Для мене ти - золота": Олег Винник готує жінкам України ексклюзивний подарунок. ТСН.ua (укр.). 4 лютого 2019. Архів оригіналу за 29 серпня 2019. Процитовано 20 вересня 2019.
- ↑ Олег Винник показав BACKSTAGE європейського туру. Телеканал СТБ (ua-UK) . 21 червня 2019. Архів оригіналу за 20 вересня 2019. Процитовано 20 вересня 2019.
- ↑ Олег Винник дал особенный концерт в родном селе (фото). Fakty.ua. 15 травня 2019.
- ↑ Односельці розповіли про кохану жінку Олега Винника. 5 канал (укр.). 11.01.2018. Архів оригіналу за 06.03.2018. Процитовано 20 вересня 2019.
- ↑ Винник підтримав Аграрну партію та анонсував всеукраїнський тур з Поплавським. Новое Время. 1 липня 2019. Архів оригіналу за 14 лютого 2022. Процитовано 4 липня 2019.
- ↑ Скандал з Олегом Винником: співака внесли в базу "Миротоворець". РБК-Украина (рос.). Архів оригіналу за 28 вересня 2019. Процитовано 28 вересня 2019.
- ↑ Куди ти поліз? Олег Винник вляпався в грандіозний скандал. РБК-Украина (рос.). Архів оригіналу за 28 вересня 2019. Процитовано 28 вересня 2019.
- ↑ СПІВАК ОЛЕГ ВИННИК ОПИНИВСЯ У БАЗІ САЙТУ «МИРОТВОРЕЦЬ». ТСН. 27 вересня 2019. Архів оригіналу за 27 вересня 2019. Процитовано 27 вересня 2019.
- ↑ Олег Винник в фильме "Eine Liebe in Koenigsberg" (Любовь в Кенигсберге). 13 квітня 2013. Архів оригіналу за 12 травня 2019. Процитовано 3 червня 2019.
- ↑ Олег Винник подарував свій голос Зачарованному Принцу (фото, відео). Fakty.ua. 27 березня 2018. Архів оригіналу за 25 квітня 2019. Процитовано 3 червня 2019.
- ↑ ЗАЧАРОВАНИЙ ПРИНЦ Офіційний трейлер (укр.). 23 березня 2018. Архів оригіналу за 9 травня 2019. Процитовано 3 червня 2019.
- ↑ "Зачарований принц" Олег Винник презентував кліп на ніжну композицію - Гламур. ТСН. 21 травня 2018. Архів оригіналу за 25 квітня 2019. Процитовано 3 червня 2019.
- ↑ Олег Винник — Дай мені помріяти (OST "Зачарований Принц"). 21 травня 2018. Архів оригіналу за 26 січня 2019. Процитовано 8 березня 2019.
- ↑ Олег Винник розповів про зйомки в кіно: «Поки що мені не потрібно обрізати волосся, я погоджуюся на роль». Viva!. 14 вересня 2018. Архів оригіналу за 25 квітня 2019. Процитовано 3 червня 2019.
- ↑ Скажене Весілля / Crazy Wedding / Божевільна Весілля - 2018 (subtitles). 1 березня 2019. Архів оригіналу за 1 серпня 2019. Процитовано 3 червня 2019.
- ↑ «На щастя»: зірковий квінтет виконав саундтрек до фільму «Скажене весілля 3». cinema.in.ua. 23 лютого 2021. Архів оригіналу за 16 липня 2021. Процитовано 16 липня 2021.
- ↑ Alle Preisträger. voting.ielements-projects.de. Процитовано 11 вересня 2019.
- ↑ "Счастье" привело Олега Винника до перемоги в "Пісні року 2014". Пісня року. Народна премія (укр.). Архів оригіналу за 5 березня 2018. Процитовано 11 вересня 2019.
- ↑ Viva Самые красивые 2018: названы все победители. viva.ua (російською) . Viva!. 2 лютого 2018. Архів оригіналу за 13 лютого 2018. Процитовано 13 лютого 2018.
- ↑ Золота Жар-птиця : М2. Телеканал М2 (укр.). Архів оригіналу за 20 травня 2018. Процитовано 19 травня 2018.
- ↑ «Моряки, повертайтеся живими!» Як в Києві пройшла церемонія «M1 Music Awards». Обозреватель. 1 грудня 2018. Архів оригіналу за 1 грудня 2018. Процитовано 6 січня 2019.
- ↑ «Найкраща пісня року»: визначені переможці. Телеканал Україна. Архів оригіналу за 12 серпня 2019. Процитовано 20 вересня 2019.
- ↑ Золота Жар-птиця : М2. Телеканал М2 (укр.). Архів оригіналу за 23 березня 2019. Процитовано 11 вересня 2019.
- ↑ Из песни слов не выкинешь. Рейтинг Фокуса: 20 самых успешных звезд шоу-бизнеса. Фокус. 8 березня 2019. Архів оригіналу за 6 червня 2019. Процитовано 6 червня 2019.
Посилання
- Офіційний сайт
Винник Олег Анатолійович
у соцмережі «Instagram»
|
|
- Народились 31 липня
- Народились 1973
- Народились 1974
- Уродженці Кам'янського району
- Тенори
- Баритони
- Лауреати премії YUNA
- Уродженці Черкаської області
- Персоналії:Жашківський район
- Співаки України XXI століття
- Українські співаки
- Українські оперні співаки
- Українські рок-співаки
- Українські попспіваки
- Автори-виконавці України
- Актори України XXI століття
- Українські актори
- Українські піснярі
- Члени журі телепроєкту «X-фактор Україна»
- Лауреати премії M1 Music Awards
- Лауреати премії «Золота жар-птиця»
- Фігуранти бази «Миротворець»