Глінка Єлизавета Петрівна
Глінка Єлизавета Петрівна | |
---|---|
рос. Елизавета Петровна Глинка | |
Ім'я при народженні | рос. Елизавета Петровна Поскрёбышева |
Псевдо | Доктор Лиза |
Народилася | 20 лютого 1962 Москва, СРСР |
Померла | 25 грудня 2016[1] (54 роки) Чорне море |
Поховання | Новодівичий цвинтар |
Країна | |
Діяльність | лікарка, світська особа, правозахисниця, громадська діячка |
Alma mater | Російський національний дослідницький медичний університет імені М. І. Пироговаd (1986) і Дартмутський коледж (1991) |
Знання мов | російська і англійська |
Заклад | First Moscow Hospiced |
Членство | Рада при Президенті РФ з розвитку громадянського суспільства і прав людиниd |
Рід | рід Глінокd |
Мати | Galina Poskryobyshevad |
Нагороди | |
IMDb | ID 3427602 |
Сайт | doctorliza.ru |
|
Глінка Єлизавета Петрівна («Доктор Ліза»; 20 лютого 1962 — 25 грудня 2016) — російська громадська діячка, правозахисниця та філантропка. Виконавча директорка благодійного фонду «Справедлива допомога».
Народилась 20 лютого 1962 у сім'ї військовика Петра Сидорова; мати, лікар-дієтолог Галина Поскребишева[ru], була телеведучою та авторкою багатьох книг, присвячених кулінарії.
В 1986 році закінчила Другий Московський державний медичний інститут за спеціальністю реаниматолог-анестезіолог[2][3]. Того ж року переїхала до США з чоловіком, американським адвокатом російського походження Глєбом Глінкою[4]. У США здобула другу медичну освіту за спеціальністю «паліативна медицина»[5][6] (за іншими даними, це була спеціальність «онкологія»[2]). Деякі розслідувачі піддають сумніву дані про американську медичну освіту[7].
В 1999—2001 перебувала в Києві, займалась благодійною діяльністю.
З 2005 почала вести блог [Архівовано 6 лютого 2017 у Wayback Machine.], присвячений своїй роботі з хворими та безпритульними[6].
В 2007 створила благодійний фонд «Справедлива допомога», основним спонсором якого була партія «Справедлива Росія».
В 2012 увійшла до громадського комітету партії Михайла Прохорова «Громадянська платформа»[8]. Того ж року увійшла до складу Ради з розвитку громадянського суспільства та прав людини при президенті РФ[9]
Після початку вторгнення Російської Федерації на схід України кілька разів відвідувала територію так званої ДНР. Спершу стверджувала, що там немає російських військ[10], однак пізніше відмовилась від цього твердження, зазначивши, що не розбирається у військовій справі та знаках розрізнення[5].
Загинула 25 грудня 2016 в авіакатастрофі над Чорним морем у літаку Ту-154, що прямував до військової бази РФ у Сирії.
У 1999 році за сприяння Віктора Ющенка[2] заснувала перший госпіс при Онкологічній лікарні міста Києва. За іншими даними, цей госпіс не був першим, або вже існував у 1997 році[11], або був відкритий у 2001[12]
В 2007 році Глінка створила і стала виконавчим директором російського благодійного фонду «Справедлива допомога». Організація займалась різними проектами, наприклад наданням їжі та допомоги безпритульним, що жили на Павелецькому вокзалі в Москві[13].
Після початку російсько-української війни Глінка організовувала вивезення дітей з окупованих територій до України, а також депортацію дітей до Росії. За її словами[5] 33 дитини з притулків були вивезені з Донецька до Харкова і передані «українським військовим і адміністрації», ще 36 з дозволу дорослих родичів поїхали до Москви. Точну кількість вивезених дітей важко встановити[14]. МЗС України звертало увагу на те, що вивезення дітей «має відбуватися виключно з чітким дотриманням українського законодавства», порушення «буде розглядатися як міжнародне викрадення дитини»[15].
У 2015 та 2016 роках відвідувала Надію Савченко у російській тюрмі[14].
З початком російського втручання у війну в Сирії відвідувала цю країну з гуманітарними місіями для сирійських дітей та російських військових[16][17][18].
- Ксенія Симонова створила пісочну анімацію пам'яті Доктора Лізи (Sand art film in memory of Dr Liza).[19]
- У 2020 р. був знятий художній фільм «Доктор Ліза», який пропагандував «гуманітарну діяльність» Є. Глінки на окупованих територіях України. Головну роль зіграла Чулпан Хаматова.
- ↑ а б https://meduza.io/news/2016/12/25/sovet-po-pravam-cheloveka-opublikoval-nekrolog-elizavete-glinke
- ↑ а б в Рудницкая А. (5 липня 2007). Doctor_liza. Эксперт Online. Архів оригіналу за 15 серпня 2016. Процитовано 28 грудня 2016.
- ↑ Школа злословия: Елизавета Глинка. Школа злословия. 24 вересня 2007. Архів оригіналу за 15 січня 2017. Процитовано 28 грудня 2016.
- ↑ hse.ru [Архівовано 26 серпня 2016 у Wayback Machine.] Глинки возвращаются в Россию
- ↑ а б в Соколова К. (24 листопада 2014). Елизавета Глинка: Импотенция — это когда женщина ездит на войну спасать детей, а мужчины поливают ее за это дерьмом. Сноб. Архів оригіналу за 13 червня 2020. Процитовано 26 грудня 2016.
- ↑ а б ria.ru [Архівовано 21 вересня 2016 у Wayback Machine.] Елизавета Глинка. Биографическая справка
- ↑ anti_myth Житие пресвятой великомученицы Докторлизы
- ↑ rbc.ru [Архівовано 12 жовтня 2016 у Wayback Machine.] Партия М.Прохорова представила федеральный гражданский комитет
- ↑ kremlin.ru [Архівовано 20 січня 2017 у Wayback Machine.] Указ Президента Российской Федерации от 12.11.2012 г. № 1513
- ↑ pravmir.ru [Архівовано 28 грудня 2016 у Wayback Machine.]Доктор Лиза: Ни критикам, ни советчикам мне сказать нечего
- ↑ aif.ua [Архівовано 28 грудня 2016 у Wayback Machine.] Последний приют: половина пациентов хосписов домой не возвращается(рос.)
- ↑ [1] [Архівовано 27 грудня 2016 у Wayback Machine.] В сентябре 2001 года в Киеве Доктором Лизой был открыт первый бесплатный госпис в Украине.
- ↑ Александра Шаргородская. Документальный фильм 2008 года, где Доктор Лиза лечит и кормит бездомных на Павелецком вокзале // «Бумага», 26 декабря 2016 (рос.)
- ↑ а б [2] [Архівовано 27 грудня 2016 у Wayback Machine.] Доктор Лиза, которая «спасала детей Донбасса». Что известно о погибшей в катастрофе Ту-154 россиянке
- ↑ mfa.gov.ua [Архівовано 27 грудня 2016 у Wayback Machine.] Коментар Речника МЗС України Є. Перебийноса щодо наміру російського МНС незаконно вивезти до Росії українських дітей
- ↑ interfax.ru [Архівовано 28 грудня 2016 у Wayback Machine.] Елизавета Глинка предложила создать в Сирии миссию по доставке лекарств. Интерфакс.
- ↑ izvestia.ru [Архівовано 28 грудня 2016 у Wayback Machine.] Доктор Лиза заявила о намерении отправиться в Сирию. Известия
- ↑ "Дважды обездоленные" - Российская Газета [Архівовано 16 липня 2023 у Archive Today]
- ↑ Фильм из песка — памяти Доктора Лизы (Sand art film in memory of Dr Liza) [Архівовано 11 серпня 2017 у Wayback Machine.] 3'53" // youtube, Sand Artist Kseniya Simonova, Опубліковано 4 січ. 2017 р. / Памяти удивительного человека, благотворителя, общественного деятеля Елизаветы Глинки (1962—2016), погибшей 25 декабря 2016 в авиакатастрофе над Черным морем. Вечная память. / mirror; youtube, 5 січ. 2017
|
- Народились 20 лютого
- Народились 1962
- Уродженці Москви
- Померли 25 грудня
- Померли 2016
- Поховані на Новодівичому цвинтарі в Москві
- Випускники Дартмутського коледжу
- Кавалери ордена Дружби (Російська Федерація)
- Нагороджені відзнакою «За благодіяння»
- Нагороджені медаллю «Учаснику військової операції в Сирії»
- Лауреати Державної премії Росії
- Російські медики
- Російські меценати
- Меценатки
- Випускники РДМУ
- Благодійниці