Лінґала
Лінґала | |
---|---|
Lingála | |
Лінгала як рідна мова (темно-зелений) і як мова міжнаціонального спілкування. | |
Поширена в | |
Носії | 2 139 202 (2000, оцінка) |
Писемність | латиниця, мандомбе |
Класифікація | Ніґеро-конґолезька макросім'я |
Офіційний статус | |
Коди мови | |
ISO 639-1 | ln |
ISO 639-2 | lin |
ISO 639-3 | lin |
Лінґала — мова групи банту[1], одна з найпоширеніших мов центральної Африки. Поширена переважно на північному заході Демократичної Республіки Конго, на півночі Республіки Конго[2], та меншою мірою на півночі Анголи, на півдні Центральноафриканської Республіка та південному заході Південного Судану. За класифікацією Малькольма Гасрі лінґала присвоєно код C.36D, за класифікацією SIL — C40.
Лінґала має статус офіційної мови у Демократичній Республіці Конго та Республіці Конго[3][4].
У збройних силах Демократичної Республіки Конго лінґала виконує функцію лінґва франка.
Лінґала розмовляє близько 20 мільйонів осіб, ще для 25-30 мільйонів носіїв лінґала є другою мовою[5]. Загалом якоїсь етнічної групи, що розмовляє лінґала, не існує.
Основу лінґали становить діалект бобанґі, раніше поширений вздовж Конго від Лісали до Кіншаси і використовувався від мови торгівлі до утворення Вільної держави Конго.
З приходом європейців бобанґі отримав більше поширення, зокрема тому, що ним користувалися європейці й перекладачі, привезені з колоній у Східній Африці. Бобанґі, що отримав назву банґала, стала мовою адміністрації і місіонерства.
На початку XX століття місіонери Конґреґації Непорочного Серця Марії почали «очищення» мови, прагнучи наблизити її до інших місцевих діалектів.
У процесі цього «очищення» назву банґала було замінено на лінґала (префікс li- був запозичений з однієї із сусідніх мов). Вперше цей термін був вжитий в 1903 році.
Словниковий склад лінґала зазнав помітного впливу європейських мов, в першу чергу французької і португальської, а також англійської і нідерландської.
У алфавіті мови лінґала 35 букв і диграфів.
Літери r і h використовуються в запозичених словах. Тони позначаються надбуквенними діакритичними знаками.
Варіанти | Приклад | ||
---|---|---|---|
a | A | á â ǎ | nyama, matáta, sâmbóle, libwǎ |
b | B | bísó | |
c | C | ciluba | |
d | D | madɛ́su | |
e | E | é ê ě | komeka, mésa, kobênga |
ɛ | Ɛ | ɛ́ ɛ̂ ɛ̌ | lɛlɔ́, lɛ́ki, tɛ̂ |
f | F | lifúta | |
g | G | kogánga | |
gb | Gb | gbagba | |
h | H | bohlu (bohrium) | |
i | I | í î ǐ | wápi, zíko, tî, esǐ |
k | K | kokoma | |
l | L | kolála | |
m | M | kokóma | |
mb | Mb | kolámba | |
mp | Mp | límpa | |
n | N | líno | |
nd | Nd | ndeko | |
ng | Ng | ndéngé | |
nk | Nk | nkámá | |
ns | Ns | nsɔ́mi | |
nt | Nt | ntaba | |
ny | Ny | nyama | |
nz | Nz | nzala | |
o | o | ó ô ǒ | moto, sóngóló, sékô |
ɔ | Ɔ | ɔ́ ɔ̂ ɔ̌ | sɔsɔ, yɔ́, sɔ̂lɔ, tɔ̌ |
p | p | pɛnɛpɛnɛ | |
r | R | malaríya | |
s | S | kopésa | |
t | T | tatá | |
u | U | ú | butú, koúma |
v | V | kovánda | |
w | W | káwa | |
y | Y | koyéba | |
z | Z | kozala |
- Ґайтана (мовою лінґала Gaita-Lurdes Essami) , відома українська співачка, вільно володіє мовою лінґала, якою (разом із французькою) розмовляла в дитинстві.
- Régine K.T. Alende. L’expression de la joie et de la peur en anglais et en lingala : essai d’analyse cognitive. Université Laval (фр.)
- Adolphe Dzokanga. Grammaire pratique du lingala illustrée. Paris. 1995(фр.)
- L. B. de. Boeck. Manuel de lingala, tenant compte du langage parlé et du langage littéraire. Bruxelles & Lisala (Congo Belge): Editions de Scheut et Procure Mission Catholique. 1952(фр.)
- Robert M. Jenkins. A study of the Lingala language of the Congo. Duquesne University. 1967. 191 pp.(англ.)
- Gustaaf Hulstaert. L'origine du lingala. Afrikanistische Arbeitspapiere (AAP) 17. 1989. 81-114(англ.)
- George Bokamba Eyamba, Virginie Bokamba Molingo. Tósolola na lingála, Madison, Wisconsin, États-Unis, NALRC Press, 2004 ISBN 0-9679587-5-X
- ↑ Андрій Ровенчак. Тубільні писемності в Африці від XIX століття до нашого часу // Вісник Львівського університету. Серія філологічна. — 2017. — Вип. 65. — С. 254-271
- ↑ Д.П. Урсу. Конґо // Енциклопедія Сучасної України: електронна версія / гол. редкол.: І. М. Дзюба, А. І. Жуковський, М. Г. Железняк та ін.; НАН України, НТШ. Київ: Інститут енциклопедичних досліджень НАН України, 2014.
- ↑ ДР Конго хоче зробити офіційною жестову мову. Так німим людям гарантуватимуть доступ до державних послуг
- ↑ Енциклопедія перекладознавства: у 4 т. Т. 2: пер. з англ. / за ред.: Іва Ґамб’є та Люка ван Дорслара; за заг. ред.: О. А. Кальниченка та Л. М. Черноватого. – Вінниця: Нова Книга, 2020. – 280 с. (Серія UTTU Series). ISBN 978-966-382-459-8
- ↑ Michael Meeuwis. A grammatical overview of Lingala: Revised and extended edition. München, Lincom, 2020 ISBN 978-3-96939-004-7
- Основні відомості про лінґала [Архівовано 4 березня 2005 у Wayback Machine.] (фр.)
- Невеликий набір посилань на ресурси про лінґала
- Ще одна добірка посилань на ресурси [Архівовано 1 травня 2010 у Wayback Machine.]
- Initiation to Lingala [Архівовано 4 березня 2005 у Wayback Machine.]
- Rosetta Project - Lingala[недоступне посилання з квітня 2019]
- UCLA Language Profiles: Lingala
- in Lingala * Ethnologue report on Lingala [Архівовано 5 листопада 2012 у Wayback Machine.] (previous version)
- Inflections: Problems [Архівовано 24 лютого 2020 у Wayback Machine.]
- Small Collection of Lingala Online resources
- /lingala.htm Parallel French-Lingala-English texts[недоступне посилання з листопадаа 2019]
- PanAfriL10n page on Lingala
- Мова лінґала на сайті Ethnologue: Lingala. A language of Democratic Republic of the Congo (англ.)
- Мова лінґала на сайті Glottolog 3.0: Language: Lingala [Архівовано 11 вересня 2017 у Wayback Machine.] (англ.)
- Мова лінґала на сайті WALS Online: Language Lingala [Архівовано 11 вересня 2017 у Wayback Machine.] (англ.)
|
|