Пальмітолеїнова кислота
Пальмітолеїнова кислота | |
---|---|
Назва за IUPAC | (9Z)-Hexadec-9-enoic acid |
Інші назви | Palmitoleic acid cis-Palmitoleic acid 9-cis-Hexadecenoic acid C16:1 (Lipid numbers) |
Ідентифікатори | |
Номер CAS | 373-49-9 |
PubChem | 445638 |
Номер EINECS | 206-765-9 |
DrugBank | DB04257 |
KEGG | C08362 |
ChEBI | 28716 |
SMILES | O=C(O)CCCCCCC\C=C/CCCCCC |
InChI | 1/C16H30O2/c1-2-3-4-5-6-7-8-9-10-11-12-13-14-15-16(17)18/h7-8H,2-6,9-15H2,1H3,(H,17,18)/b8-7- |
Номер Бельштейна | 1725389 |
Властивості | |
Молекулярна формула | C16H30O2 |
Молярна маса | 254,41 г/моль |
Густина | 0.894 г/см3 |
Тпл | -0.1 |
Якщо не зазначено інше, дані наведено для речовин у стандартному стані (за 25 °C, 100 кПа) | |
Інструкція з використання шаблону | |
Примітки картки |
Пальмітолеїнова кислота, або (9Z)-гексадец-9-енова кислота — це омега-7[en] мононенасичена жирна кислота з формулою СН3(СН2)5СН=СН(СН2)7СООН, яка є складовою загальною частиною гліцеридів жирової тканини людини. Як правило, вона присутній у всіх тканинах, але у печінці знаходиться у більших кількостях. Вона синтезована з пальмітинової кислоти під дією ферменту Stearoyl-КоА-десатурази-1.
Пальмітолеїнова кислота може бути скорочений як 16:1∆9. Харчові джерела пальмітолеїнової кислоти включають в себе грудне молоко[1], різні тваринні жири, рослинні олії і риб'ячий жир. Олія макадамії[en] (із горіхів Macadamia integrifolia) і обліпихова олія (зі звичайної обліпихи) є рослинними джерелами кислоти з її високою концентрацією, і містять відповідно по 17 % і 19-29 % пальмітолеїнової кислоти.[2][3] Також олія із плодів дуріану виду Durio graveolens[en] містить до 13.55 % пальмітолеїнової кислоти.[4]
- ↑ Ogunleye A; Fakoya AT; Niizeki S; Tojo H; Sasajima I; Kobayashi M; Tateishi S; Yamaguchi K (1991). Fatty acid composition of breast milk from Nigerian and Japanese women. J Nutr Sci Vitaminol (Tokyo). 37 (4): 435—42. doi:10.3177/jnsv.37.435. PMID 1765848.
- ↑ Nuts, macadamia nuts, raw. NutritionData.com.
- ↑ Li, Thomas S. C.; Thomas H. J. Beveridge (2003). Sea Buckthorn (Hippophae rhamnoides L.) : Production and Utilization. Ottawa, Ontario: NRC Research Press. с. 54—55. ISBN 0-660-19007-9. Архів оригіналу за 30 грудня 2010. Процитовано 28 грудня 2017.
- ↑ Nasaruddin, Mohd hanif; Noor, Noor Qhairul Izzreen Mohd; Mamat, Hasmadi (2013). Komposisi Proksimat dan Komponen Asid Lemak Durian Kuning (Durio graveolens) Sabah [Proximate and Fatty Acid Composition of Sabah Yellow Durian (Durio graveolens)] (PDF). Sains Malaysiana (Malay) . 42 (9): 1283—1288. ISSN 0126-6039. OCLC 857479186. Процитовано 28 листопада 2017.
Це незавершена стаття про органічну сполуку. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |