1В13
1В13 | |||||||||||||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
1В13 в історико-культурному комплексі «Лінія Сталіна»[ru] | |||||||||||||||||||||||||
Тип | Машина старшого офіцера батареї | ||||||||||||||||||||||||
Походження | |||||||||||||||||||||||||
Історія використання | |||||||||||||||||||||||||
На озброєнні | із 1972 | ||||||||||||||||||||||||
Оператори | |||||||||||||||||||||||||
Війни | Друга російсько-чеченська війна Російсько-українська війна (з 2014)[1] Російське вторгнення в Україну (2022)[2] | ||||||||||||||||||||||||
Історія виробництва | |||||||||||||||||||||||||
Виробник | |||||||||||||||||||||||||
Виготовлення | із 1972 | ||||||||||||||||||||||||
Характеристики | |||||||||||||||||||||||||
Вага | 14,8 т | ||||||||||||||||||||||||
Довжина | 7475 мм | ||||||||||||||||||||||||
Ширина | 2850 мм | ||||||||||||||||||||||||
Висота | 2940 мм | ||||||||||||||||||||||||
Обслуга | 6 осіб | ||||||||||||||||||||||||
Десант | 3 особи | ||||||||||||||||||||||||
Дальність вогню | |||||||||||||||||||||||||
Максимальна | 3,5 км | ||||||||||||||||||||||||
Приціл | ПВ-1, ДСП-30 | ||||||||||||||||||||||||
Броня | протикульова | ||||||||||||||||||||||||
Головне озброєння | 1 × 12,7-мм ДШК-М або НСВТ | ||||||||||||||||||||||||
Двигун |
| ||||||||||||||||||||||||
Підвіска | індивідуальна, торсіонна | ||||||||||||||||||||||||
Дорожній просвіт | 400 мм | ||||||||||||||||||||||||
Операційна дальність | 500 км | ||||||||||||||||||||||||
Швидкість | шосе: 61,5 км/год бездоріжжя: 26-32 км/год на плаву: 5-6 км/год | ||||||||||||||||||||||||
Прохідність | підйом: 35 град. | ||||||||||||||||||||||||
Машина 1В13 (за класифікацією НАТО — ACRV M1974/1) — радянська та російська машина старшого офіцера батареї комплексу засобів автоматизованого управління вогнем самохідної артилерії 1В12 «Машина-С».
Машина 1В13 комплексу 1В12 створена на базі шасі МТ-ЛБу. Розміщується на опорному пункті батареї на місці, що забезпечує зручне управління, для управління вогневими взводами. Вирішує завдання визначення координат вогневої позиції, орієнтує артилерійську систему в основному напрямку, приймає дані для стрільби на САУ від командно-штабної машини дивізіону 1В16 і здійснює контроль установок прицільних пристроїв по радіо або проводових каналах зв'язку. Також машина 1В13 підтримує зв'язок з командиром артилерійської системи, командиром артилерійського дивізіону, начальником штабу та командиром артилерійської батареї.[3] У машині є 3 запасні місця. До складу екіпажу машини входять 6 осіб[4]:
- механік-водій
- оператор-топогеодезист
- радіотелефоніст
- старший радіотелефоніст
- командир відділення — обчислювач
- старший офіцер батареї.
Корпус машини цільнозварний і повністю герметичний, виконаний з броньової сталі. Захищає апаратуру та екіпаж від впливу радіоактивного пилу, куль та уламків. У правій та лівій площинах корпусу знаходиться апаратне відділення, в якому встановлено два паливні баки. У середній частині корпусу встановлено двигун. Від апаратного відділення двигун відгороджений звуко- та теплоізоляційними перегородками.[5]
Відділення управління має два ряди сидінь. Перший ряд сидінь розміщує механіка-водія, командира відділення та радіотелефоніста. Другий ряд місць запасний, на них може бути розміщений десант. В апаратному відділенні розміщуються три сидіння для старшого офіцера батареї, старшого радіотелефоніста та оператора-обчислювача, сидіння старшого офіцера батареї має можливість повороту на 180°.[4]
Перед робочим місцем старшого радіотелефоніста розташований столик у нерухомій частині якого закріплений польовий телефонний комутатор П-193М. Над столиком є приймач радіостанції Р-123М.
До складу силової установки входять двигун та системи його обслуговування. Трансмісія складається з бортових передач, головної передачі, головного фрикціону та проміжного редуктора.[5]
До складу ходової частини машини входять два напрямні колеса, 14 опорних катків, чотири гідроамортизатори та натяжні пристрої з двома гусеничними стрічками.[5]
- Серійне виробництво — Пермський машинобудівний завод (ПМЗ)[6]
- Роботи з модернізації — Єреванський НДІ математичних машин (ЄРНДІММ)[7]
- 1В13 — машина старшого офіцера батареї комплексу засобів автоматизованого управління вогнем (КЗАУВ) 1В12
- 1В13-1 — машина старшого офіцера батареї КЗАУВ 1В12-1
- 1В13-3 — машина старшого офіцера батареї КЗАУВ 1В12-3, 1В12-4
- 1В13М — машина старшого офіцера батареї КЗАУВ 1В12М
- 1В13М-1 — машина старшого офіцера батареї КЗАУВ 1В12М-1
- 1В13М-3 — машина старшого офіцера батареї КЗАУВ 1В12М-3
- MT-LBu-TP — фінська модифікація машини старшого офіцера батареї 1В13.
На початку червня 2022 року чотири отримані від Норвегії САУ M109A3GN разом з українською машиною управління вогнем артилерії 1В13 були помічені на Київщині[8].
Імовірно, комплекс автоматизованого керування вогнем радянського виробництва було інтегровано з західними артилерійськими установками, які надходять до України[9].
Росія
Україна (у 2008 році, коли Міністерство оборони України очолював Юрій Єхануров, девʼятнадцять машин 1В13 та її модифікацій були включені до переліку майна Збройних Сил України, яке може бути відчужено[10]).
- Друга російсько-чеченська війна — використовувалися російськими військами[11]
- Російсько-українська війна (з 2014)[1]
- Російське вторгнення в Україну (2022)[2]
- ↑ а б Нові факти ідентифікації російської військової техніки поблизу українського кордону доповнюють розслідування DFRLab, - InformNapalm. ФОТОрепортаж. nsor.net. Цензор.нет. 09 квітня 2018. Процитовано 23 травня 2022.
- ↑ а б Ніжинський район Чернігівщини завалено російською технікою. mil.in.ua. Мілітарний. 16 квітня 2022. Процитовано 23 травня 2022.
- ↑ А. В. Карпенко, Современные самоходные артиллерийские орудия, стр. 8. (рос.)
- ↑ а б ПБ1.370.006-01 ТО. 1В13-(1) Машина старшего офицера батареи. Техническое описание и инструкция по эксплуатации, стр. 16. (рос.)
- ↑ а б в ПБ1.370.006-01 ТО. 1В13-(1) Машина старшего офицера батареи. Техническое описание и инструкция по эксплуатации, стр. 15. (рос.)
- ↑ Комплекс 1В12, 1В12-1, 1В12-М, 1В12М-1 [Архівовано 20 грудня 2016 у Wayback Machine.] // ПАО «Мотовилихинские заводы»: официальный сайт. (рос.)
- ↑ Машина старшего офицера батареи [Архівовано 19 лютого 2018 у Wayback Machine.] // ВПК Армении: Военно-промышленный комплекс Армении. (рос.)
- ↑ САУ M109 "засвітилися" в Україні разом з машиною управління вогнем артилерії 1В13. Defense Express. 2 червня 2022.
- ↑ В Україні інтегрували радянські машини управління вогнем з САУ М109. Мілітарний. 4 червня 2022.
- ↑ Перелік військового майна Збройних Сил, яке може бути відчужено. kmu.gov.ua. Кабінет Міністрів України. 6 серпня 2008. Процитовано 24 травня 2022.
- ↑ Геннадий Жилин (1 липня 2006). Незаслуженно забытый «трудяга» второй чеченской. Журнал «Мир оружия» № 7 / 2006 г. (рос.). Военно-патриотический сайт «Отвага». Архів оригіналу за 19 червня 2012. Процитовано 4 червня 2012.
- А.В.Карпенко. «Оружие России». Современные самоходные артиллерийские орудия. — Санкт-Петербург : «Бастион», 2009. — 64 с.
- ПБ1.370.006-01 ТО. 1В13-(1) Машина старшего офицера батареи. Техническое описание и инструкция по эксплуатации. — Военное издательство №3/15763р-П9. — 136 с.