Премія Луїзи Ґросс Горвіц
Пре́мія Луї́зи Ґросс Го́рвіц (англ. Louisa Gross Horwitz Prize) — наукова нагорода Колумбійського університету. Вручається за видатний внесок до фундаментальних досліджень у біології та біохімії.
Премія Луїзи Ґросс Горвіц англ. Louisa Gross Horwitz Prize | ||||
Країна |
| |||
---|---|---|---|---|
Тип | наукова нагородаd | |||
Вручає: | Колумбійський університет | |||
Статус | вручається | |||
Нагородження | ||||
Засновано: | 1967 | |||
Нагороджені: | ||||
Категорія:Лауреати премії Луїзи Ґросс Горвіц (40) | ||||
Черговість | ||||
Сайт | cumc.columbia.edu/horwitz/ |
Премія була заснована за заповітом С. Гросса Горвіца (англ. S. Gross Horwitz) і названа на честь його матері Луїзи Гросс Горвіц і доньки хірурга-травматолога Семюеля Д. Гросса[en]. Нагородження проводиться з 1967 року[1].
Премію Луїзи Ґросс Горвіц вважають одним із важливих передвісників майбутньої Нобелівської премії. Із 116 лауреатів (станом на жовтень 2023 року) 53 згодом отримали Нобелівську премію, у тому числі 42 — Нобелівську премію з фізіології або медицини та 11 — Нобелівську премію з хімії. П’єр Шамбон[en] був нагороджений цією премією двічі, у 1999 та 2018 роках.
Лауреати
ред.- 1967:
Луїс Федеріко Лелуар
- 1968:
Гар Гобінд Корана,
Маршалл Ніренберг
- 1969:
Макс Дельбрюк,
Сальвадор Лурія
- 1970:
Альбер Клод,
Джордж Паладе, Keith R. Porter[en]
- 1971: Г’ю Гакслі[en]
- 1972: Стівен Куффлер
- 1973:
Ренато Дульбекко, Гаррі Ігл, Теодор Пак[en]
- 1974: Борис Ефруссі[en]
- 1975:
Суне Бергстрем,
Бенгт Самуельсон
- 1976: Сеймур Бензер[en], Чарлз Янофски[en]
- 1977: Майкл Гайдельбергер[de], Елвін Кабат[en], Henry G. Kunkel[en]
- 1978:
Девід Г'юбел, Вернон Маунткасл[en],
Торстен Візел
- 1979:
Волтер Гілберт,
Фредерік Сенгер
- 1980:
Сезар Мільштейн
- 1981:
Аарон Клуг
- 1982:
Барбара Мак-Клінток,
Суcуму Тонеґава
- 1983:
Стенлі Коен, Віктор Гамбургер[en],
Рита Леві-Монтальчині
- 1984:
Майкл Стюарт Браун,
Джозеф Леонард Голдштейн
- 1985: Дональд Браун[en], Марк Пташне
- 1986:
Ервін Неєр,
Берт Закман
- 1987:
Гюнтер Блобель
- 1988:
Томас Роберт Чек,
Філліп Шарп
- 1989:
Альфред Гілман,
Едвін Кребс
- 1990: Стівен Гаррісон[en], Майкл Россманн[en], Дон Крейг Вайлі[en]
- 1991:
Ріхард Ернст,
Курт Вютріх
- 1992:
Крістіана Нюсляйн-Фольгард,
Едвард Льюїс
- 1993: Ніколь ле Дуарен[en], Дональд Меткалф[en]
- 1994: Филиппа Маррак, Джон Капплер
- 1995:
Ліланд Гартвелл
- 1996: Клей Армстронг[en], Бертіл Гіллі[en]
- 1997:
Стенлі Прузінер
- 1998: Арнольд Левін[en], Берт Фогельштейн
- 1999: П’єр Шамбон[en], Роберт Редер[en], Роберт Цянь[en]
- 2000:
Роберт Горвіц, Стенлі Корсмеєр[en]
- 2001:
Авраам Гершко, Олександр Варшавський[en]
- 2002:
Джеймс Ротман,
Ренді Шекман
- 2003:
Родерік Маккінон
- 2004: Ентоні Гантер[en], Ентоні Джеймс Поусон[en]
- 2005:
Ада Йонат
- 2006:
Роджер Корнберг
- 2007: Джозеф Ґалл[en],
Елізабет Блекберн,
Керол Грейдер
- 2008: Франц-Ульріх Гартль, Артур Горвіч і почесний приз Розалінд Франклін
- 2009: Віктор Емброс[en], Гері Равкан[en]
- 2010: Томас Келлі[en], Брюс Стілман
- 2011: Джеффрі Голл, Майкл Росбаш,
Майкл Янг
- 2012: Річард Лозік[en], Джо Люткенгаус[en], Люсі Шапіро
- 2013:
Едвард Мозер,
Мей-Бритт Мозер,
Джон О'Кіф
- 2014:
Джеймс Еллісон
- 2015: Стівен Лоуренс Зіпурскі[en]
- 2016: Хаїм Сідар[en], Аарон Разін[en], Гарі Фелсенфельд [de]
- 2017: Джеффрі Айван Гордон
- 2018: П’єр Шамбон[en], Рональд Марк Еванс, Берт О'Меллі[en][2]
- 2019: Льюїс Кентлі, Девід Сабатіні, Пітер Фогт[en]
- 2020: Роберт Феттіплейс[en], Альберт Джеймс Гадспет[en], Крістіна Петі[en]
- 2021:
Каталін Каріко,
Дрю Вайсман
- 2022: Карл Дейссерот, Петер Геґеманн, Геро Мізенбек
- 2023: Чжицзянь Чень, Глен Барбер[de][3]
Примітки
ред.- ↑ History. Columbia University Irving Medical Center (англ.). 5 вересня 2019. Процитовано 7 липня 2021.
- ↑ Horwitz Prize Awarded for Work on Hormones | Columbia University Irving Medical Center. Архів оригіналу за 25 вересня 2018. Процитовано 21 вересня 2018.
- ↑ Laureates 2023
Посилання
ред.- Сайт премії Архівовано липень 9, 2018 на сайті Wayback Machine.