Чемпіонат ФРН з футболу 1989—1990: Бундесліга
Сезон Бундесліги 1989–1990 був 27-им сезоном в історії Бундесліги, найвищого дивізіону футбольної першості ФРН. Він розпочався 28 липня 1989[1] і завершився 12 травня 1990 року[2]. Діючим чемпіоном країни була мюнхенська «Баварія», яка й захистила чемпіонський титул, відірвавшись від найближчого переслідувача на 6 турнірних очок.
Сезон | 1989–90 |
---|---|
Чемпіони | «Баварія» (Мюнхен) 11-й титул переможців Бундесліги 12-й титул чемпіонів Німеччини |
Вибули | «Вальдгоф» «Гомбург» |
Кубок чемпіонів | «Баварія» (Мюнхен) |
Кубок володарів кубків | «Кайзерслаутерн» |
Кубок УЄФА | «Кельн» «Айнтрахт» «Боруссія» (Дортмунд) «Баєр 04» |
Забито голів | 773 |
Сер. рез/гру | 2.53 |
Найкращий бомбардир | Єрн Андерсен (18) |
Найбільша перемога вдома | «Фортуна» 7–0 «Санкт-Паулі» (12 травня 1990) |
Найбільша перемога в гостях | «Кельн» 0–5 «Карлсруе» (21 квітня 1990) |
Найрезультативніша гра | «Кельн» 3–5 «Айнтрахт» (18 листопада 1989) |
← 1988–89 1990–91 → |
Формат змагання
ред.Кожна команда грала з кожним із суперників по дві гри, одній вдома і одній у гостях. Команди отримували по два турнірні очки за кожну перемогу і по одному очку за нічию. Якщо дві або більше команд мали однакову кількість очок, розподіл місць між ними відбувався за різницею голів, а за їх рівності — за кількістю забитих голів. Команда з найбільшою кількістю очок ставала чемпіоном, а дві найгірші команди напряму вибували до Другої Бундесліги, а третя команда з кінця проводила матчі плей-оф з бронзовим призером Другої Бундесліги за право участі у Бундеслізі на наступний сезон.
Зміна учасників у порівнянні з сезоном 1988–89
ред.«Штутгартер Кікерс» і «Ганновер 96» напряму вибули до Другої Бундесліги, фінішувавши на двох останніх місцях турнірної таблиці попереднього сезону. На їх місце до вищого дивізіону підвищилися «Фортуна» (Дюссельдорф) і «Гомбург». У плей-оф за місце в Бундеслізі «Айнтрахт» (Франкфурт-на-Майні) здолав «Саарбрюкен», зберігши таким чином за собою місце у найвищому дивізіоні.
Команди-учасниці
ред.Клуб | Місто | Стадіон[3] | Вміщує[3] |
---|---|---|---|
«Бохум» | Бохум | Воновія Рурштадіон | 40,000 |
«Вердер» | Бремен | Везерштадіон | 32,000 |
«Боруссія» (Дортмунд) | Дортмунд | Зігналь Ідуна Парк | 54,000 |
«Фортуна» (Дюссельдорф) | Дюссельдорф | Райнштадіон | 59,600 |
«Айнтрахт» (Франкфурт-на-Майні) | Франкфурт-на-Майні | Вальдштадіон | 62,000 |
«Гамбург» | Гамбург | Фолькспаркштадіон | 62,000 |
«Гомбург» | Homburg | Вальдштадіон | 24,000 |
«Кайзерслаутерн» | Кайзерслаутерн | Фріц-Вальтер-Штадіон | 42,000 |
«Карлсруе» | Карлсруе | Вільдпаркштадіон | 50,000 |
«Кельн» | Кельн | Рейн Енергі Штадіон | 61,000 |
«Баєр 04» | Леверкузен | Ульріх Габерланд Штадіон | 20,000 |
«Вальдгоф» | Мангайм | Штадіон-ам-Альзенвег | 15,200 |
«Боруссія» (Менхенгладбах) | Менхенгладбах | Бекельбергштадіон | 34,500 |
«Баварія» (Мюнхен) | Мюнхен | Олімпіаштадіон | 70,000 |
«Нюрнберг» | Нюрнберг | Штедтішес Штадіон | 64,238 |
«Санкт-Паулі» | Гамбург | Міллернтор-Штадіон | 18,000 |
«Штутгарт» | Штутгарт | Неккарштадіон | 72,000 |
«Юрдінген 05» | Крефельд | Гротенбург | 34,500 |
Турнірна таблиця
ред.Поз | Команда | І | В | Н | П | ГЗ | ГП | РГ | О | Кваліфікація або пониження |
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
1 | «Баварія» (Мюнхен) (C) | 34 | 19 | 11 | 4 | 64 | 28 | +36 | 49 | Кубок європейських чемпіонів 1990—1991 |
2 | «Кельн» | 34 | 17 | 9 | 8 | 54 | 44 | +10 | 43 | Кубок УЄФА 1990—1991 |
3 | «Айнтрахт» (Франкфурт-на-Майні) | 34 | 15 | 11 | 8 | 61 | 40 | +21 | 41 | |
4 | «Боруссія» (Дортмунд) | 34 | 15 | 11 | 8 | 51 | 35 | +16 | 41 | |
5 | «Баєр 04» | 34 | 12 | 15 | 7 | 40 | 32 | +8 | 39 | |
6 | «Штутгарт» | 34 | 15 | 6 | 13 | 53 | 47 | +6 | 36 | |
7 | «Вердер» | 34 | 10 | 14 | 10 | 49 | 41 | +8 | 34 | |
8 | «Нюрнберг» | 34 | 11 | 11 | 12 | 42 | 46 | −4 | 33 | |
9 | «Фортуна» (Дюссельдорф) | 34 | 10 | 12 | 12 | 41 | 41 | 0 | 32 | |
10 | «Карлсруе» | 34 | 10 | 12 | 12 | 32 | 39 | −7 | 32 | |
11 | «Гамбург» | 34 | 13 | 5 | 16 | 39 | 46 | −7 | 31 | |
12 | «Кайзерслаутерн» | 34 | 10 | 11 | 13 | 42 | 55 | −13 | 31 | Кубок володарів кубків 1990—1991 |
13 | «Санкт-Паулі» | 34 | 9 | 13 | 12 | 31 | 46 | −15 | 31 | |
14 | «Баєр 05» (Юрдінген) | 34 | 10 | 10 | 14 | 41 | 48 | −7 | 30 | |
15 | «Боруссія» (Менхенгладбах) | 34 | 11 | 8 | 15 | 37 | 45 | −8 | 30 | |
16 | «Бохум» | 34 | 11 | 7 | 16 | 44 | 53 | −9 | 29 | Плей-оф за місце у Бундеслізі |
17 | «Вальдгоф» (R) | 34 | 10 | 6 | 18 | 36 | 53 | −17 | 26 | Пониження у класі до Другої Бундесліги |
18 | «Гомбург» (R) | 34 | 8 | 8 | 18 | 33 | 51 | −18 | 24 |
Правила розподілу місць у групі: 1) очки; 2) різниця голів; 3) кількість забитих голів.
(C) Чемпіон; (R) Вибули.
Результати
ред.Команда | БОХ | ВЕР | БРД | ФОР | АЙН | ГАМ | ГОМ | КАЙ | КАР | КЕЛ | Б04 | ВАЛ | БРМ | БАВ | НЮР | СТП | ШТТ | ЮРД |
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
«Бохум» | — | 0–0 | 2–3 | 1–2 | 2–2 | 3–1 | 1–0 | 2–0 | 2–0 | 0–1 | 0–2 | 2–0 | 2–1 | 0–0 | 3–3 | 3–3 | 2–0 | 2–1 |
«Вердер» | 1–1 | — | 2–0 | 2–2 | 1–2 | 2–1 | 0–0 | 4–0 | 4–0 | 4–0 | 0–0 | 0–1 | 0–0 | 2–2 | 4–0 | 2–1 | 6–1 | 0–0 |
«Боруссія» (Дортмунд) | 0–1 | 4–1 | — | 1–0 | 0–0 | 1–0 | 3–0 | 1–1 | 2–0 | 0–0 | 1–1 | 2–0 | 3–0 | 2–2 | 2–1 | 3–1 | 2–0 | 1–0 |
«Фортуна» (Дюссельдорф) | 2–2 | 2–1 | 1–1 | — | 1–2 | 1–1 | 1–0 | 1–1 | 0–0 | 1–1 | 2–0 | 0–0 | 0–1 | 1–2 | 0–0 | 7–0 | 4–2 | 2–1 |
«Айнтрахт» (Франкфурт-на-Майні) | 4–0 | 1–0 | 0–2 | 2–0 | — | 2–0 | 1–1 | 1–1 | 1–1 | 3–1 | 0–3 | 3–1 | 3–0 | 1–2 | 5–1 | 4–1 | 5–1 | 2–1 |
«Гамбург» | 1–4 | 4–0 | 1–1 | 1–0 | 1–1 | — | 2–0 | 3–0 | 1–0 | 0–2 | 0–1 | 1–0 | 3–0 | 0–3 | 1–0 | 0–0 | 1–0 | 6–0 |
«Гомбург» | 1–0 | 1–1 | 3–3 | 1–0 | 2–3 | 0–1 | — | 2–2 | 2–0 | 0–1 | 2–1 | 2–1 | 1–3 | 1–3 | 0–1 | 0–2 | 4–2 | 1–2 |
«Кайзерслаутерн» | 2–1 | 2–2 | 2–2 | 1–0 | 2–1 | 1–3 | 3–1 | — | 5–1 | 1–2 | 2–0 | 2–3 | 2–1 | 0–0 | 0–2 | 1–1 | 1–2 | 2–1 |
«Карлсруе» | 2–0 | 2–1 | 2–1 | 2–2 | 1–0 | 2–0 | 0–2 | 0–0 | — | 0–0 | 2–1 | 4–0 | 0–1 | 3–3 | 0–0 | 0–0 | 1–0 | 0–0 |
«Кельн» | 2–0 | 4–2 | 1–1 | 1–3 | 3–5 | 2–0 | 1–0 | 4–1 | 0–5 | — | 1–1 | 6–0 | 3–0 | 1–1 | 2–1 | 1–0 | 0–0 | 0–1 |
«Баєр 04» | 2–1 | 1–3 | 1–0 | 3–3 | 2–0 | 1–0 | 3–1 | 1–1 | 1–1 | 0–2 | — | 3–0 | 0–0 | 0–0 | 2–0 | 1–1 | 1–1 | 1–1 |
«Вальдгоф» | 3–2 | 0–0 | 2–1 | 0–1 | 1–1 | 4–1 | 1–2 | 4–0 | 0–1 | 2–3 | 1–1 | — | 4–2 | 1–0 | 1–1 | 0–1 | 2–1 | 1–1 |
«Боруссія» (Менхенгладбах) | 1–2 | 4–0 | 0–0 | 3–1 | 2–1 | 1–3 | 0–0 | 3–1 | 0–0 | 0–2 | 1–1 | 2–0 | — | 0–0 | 3–0 | 4–1 | 3–1 | 0–1 |
«Баварія» (Мюнхен) | 5–1 | 1–1 | 3–0 | 0–0 | 1–0 | 4–0 | 1–0 | 3–0 | 4–1 | 5–1 | 0–1 | 2–0 | 2–0 | — | 3–2 | 1–0 | 3–1 | 3–0 |
«Нюрнберг» | 2–1 | 1–1 | 1–3 | 3–0 | 1–1 | 2–0 | 2–0 | 0–0 | 2–0 | 1–1 | 2–2 | 2–0 | 2–0 | 4–0 | — | 0–1 | 0–2 | 1–1 |
«Санкт-Паулі» | 2–0 | 0–0 | 2–1 | 1–0 | 2–2 | 0–0 | 1–1 | 0–2 | 1–1 | 1–1 | 3–0 | 2–1 | 2–1 | 0–2 | 0–1 | — | 0–0 | 1–1 |
«Штутгарт» | 1–0 | 3–1 | 3–1 | 4–0 | 1–1 | 3–0 | 2–2 | 0–1 | 2–0 | 3–1 | 0–0 | 1–0 | 4–0 | 2–1 | 4–0 | 4–0 | — | 1–0 |
«Баєр 05» (Юрдінген) | 3–1 | 0–1 | 1–3 | 0–1 | 1–1 | 5–2 | 3–0 | 3–2 | 1–0 | 2–3 | 0–2 | 0–2 | 0–0 | 2–2 | 3–3 | 1–0 | 4–1 | — |
Колір: блакитний = перемога господарів; жовтий = нічия; рожевий = перемога гостей.
Плей-оф за місце в Бундеслізі
ред.«Бохум» і бронзовий призер Другої Бундесліги «Саарбрюкен» проводили двоматчевий плей-оф за право участі у Бундеслізі на наступний сезон. «Бохум» виграв 2–1, зберігши таким чином статус команди найвищого німецького дивізіону.
Найкращі бомбардири
ред.- 18 голів
- 15 голів
- 13 голів
- 11 голів
- 10 голів
Склад чемпіонів
ред.«Баварія» (Мюнхен) |
---|
Воротарі: Раймонд Ауманн (33); Свен Шоєр (1). Захисники: Ганс Пфлюглер (33 / 3); Роланд Грагаммер (28 / 1); Юрген Колер (26 / 2); Клаус Аугенталер (к; 24 / 1); Томас Кастенмаєр (9 / 1); Ерланд Йонсен Головний тренер: Юпп Гайнкес. Був у заявці, але не взяв участі у жодній грі чемпіонату: Гельмут Вінкльгофер. |
Примітки
ред.- ↑ Schedule Round 1. DFB. Архів оригіналу за 8 червня 2011.
{{cite web}}
: Cite має пустий невідомий параметр:|df=
(довідка) - ↑ Archive 1989/1990 Round 34. DFB. Архів оригіналу за 8 червня 2011.
{{cite web}}
: Cite має пустий невідомий параметр:|df=
(довідка) - ↑ а б Grüne, Hardy (2001). Enzyklopädie des deutschen Ligafußballs, Band 7: Vereinslexikon. Kassel: AGON Sportverlag. ISBN 3-89784-147-9. (нім.)
- ↑ а б Grüne, Hardy (2000). Bundesliga & Co. Enzyklopädie des deutsche Ligafußballs. Kassel: AGON Sportverlag. ISBN 3-89609-113-1. (нім.)