Конформизъм: Разлика между версии
Редакция без резюме |
Carbonaro. (беседа | приноси) малки корекции |
||
(Не са показани 16 междинни версии от 14 потребители) | |||
Ред 1:
{{без източници}}
'''Конформизъм''' e промяна на [[поведение]]то, чрез която [[индивид]]ът отговаря на натиска на групата, опитвайки се да е в съгласие с нея, като приема предложени или наложени норми. Тази промяна минава през отрицание на някои предишни позиции и води до самоодобрение чрез приемането на новите.
Факторите за проява на конформно поведение са свързани с размер, сила на групата, социална подкрепа, атрактивност на източника на влияние. Условия за получаване на конформизъм са единомислието на групата, несигурност, изпитвана от индивида, на
▲Факторите за проява на конформно поведение са свързани с размер, сила на групата, социална подкрепа, атрактивност на източника на влияние. Условия за получаване на конформизъм са единомислието на групата, несигурност, изпитвана от индивида, на който мястото в групата му импонира.
Важен е опитът на
== Вижте също ==
Ред 11 ⟶ 10 :
{{Портал Психология}}
[[Категория:Социална психология]]▼
▲[[Категория:Социална психология]]
|
Текуща версия към 21:33, 21 август 2022
За информацията в тази статия или раздел не са посочени източници. Въпросната информация може да е непълна, неточна или изцяло невярна. Имайте предвид, че това може да стане причина за изтриването на цялата статия или раздел. |
Конформизъм e промяна на поведението, чрез която индивидът отговаря на натиска на групата, опитвайки се да е в съгласие с нея, като приема предложени или наложени норми. Тази промяна минава през отрицание на някои предишни позиции и води до самоодобрение чрез приемането на новите.
Факторите за проява на конформно поведение са свързани с размер, сила на групата, социална подкрепа, атрактивност на източника на влияние. Условия за получаване на конформизъм са единомислието на групата, несигурност, изпитвана от индивида, на когото мястото в групата му импонира.
Важен е опитът на полския психолог Соломон Аш, при който на група от хора, всички от които са подставени лица освен един наивен субект, са показани два листа, на единия от които има начертана линия с дадена дължина, а на другия същата линия е заобиколена от други две с различна дължина. Участниците са помолени да посочат коя линия съответства на първата. Първоначално всички давали очевидния отговор. Но след това всички подставени лица започнали да избират един и същ грешен отговор. Психологът предположил, че наивният субект ще избере правилния отговор въпреки мнението на другите. За негова изненада субектът предпочел да избере отговор, който самият той не смята за верен, за да не се противопоставя на всеобщото мнение.