Непреднамерени последствия
Непреднамерени последствия (на английски: unintended consequences) са резултатите от дадено преднамерено действие, които не са били търсени или предвидени. Терминът е популяризиран през 20 век от американския социолог Робърт Кинг Мъртън (Robert King Merton).[1]
Непреднамерените последствия могат да бъдат групирани в три типа:
- Неочаквана облага: положителна изненада, неочаквана изгода, късмет, серендипност;
- Неочаквана спънка: неочаквано препятствие, което възниква наред с желания резултат от действието;
- Обратен резултат: Ефект, противоположен на търсения, когато търсеното решение още повече влоши проблема.
История
Идеята на непреднамерените последствия или инциденти датира към времето на Джон Лок, който дискутира в свое писмо до сър Джон Сомърс, член на английския парламент, какви биха били последствията от регулацията на лихвения процент. Идеята се дискутира и от Адам Смит. Терминът е популяризиран от социолога Робърт Кинг Мъртън през 20 век.[1][2][3][4]
В статията си от 1936 „Неочакваните последствия от целенасочените социални действия“ (на английски: "The Unanticipated Consequences of Purposive Social Action") Мъртън се опитва да приложи системен анализ към проблема за непреднамерените последствия от съзнателни действия, насочени към предизвикването на социална промяна, подчертавайки, че с понятието „целенасочено действие“ той има предвид изключително „ръководене“ (conduct) за разлика от „поведение“ (behavior). С други думи, действие, което включва мотиви и в резултат на тях – избор измежду различни алтернативи.[4] Употребата на Мъртън включва отклонения от онова, което Макс Вебер дефинира като ценностно-рационално социално действие.[5] Мъртън твърди също, че „няма гаранция за никое бланкетно твърдение, което категорично утвърждава или отрича практическата приложимост на цялото социално планиране“.[6]
В по-нови дни, законът за непреднамерените последствия се използва като израз или идиоматично предупреждение, че намесата в една комплексна система имат склонност да създават неочаквани и често нежелани резултати.[7][8][9][10] Свързан със Закона на Мърфи, той често се използва като хумористично предупрежение срещу арогантното вярване, че хората могат напълно да контролират света около себе си.
Вижте също
Източници
- ↑ а б Robert K. Merton, Versatile Sociologist and Father of the Focus Group, Dies at 92, Michael T. Kaufman, The New York Times
- ↑ Renowned Columbia Sociologist and National Medal of Science Winner Robert K. Merton Dies at 92 // Columbia News.
- ↑ Robert K. Merton Remembered Footnotes, American Sociological Association
- ↑ а б Merton, Robert K. The Unanticipated Consequences of Purposive Social Action // American Sociological Review 1 (6). DOI:10.2307/2084615. с. 895. Посетен на 30 май 2008.
- ↑ Weber, Max. Economy and Society. University of California Press, 1978. с. 24–5.
- ↑ Merton, Robert K. The Unanticipated Consequences of Purposive Social Action // American Sociological Review 1 (6). DOI:10.2307/2084615. с. 904. Посетен на 30 май 2008.
- ↑ Norton, Rob. Unintended Consequences // David R. Henderson. Concise Encyclopedia of Economics. 2nd. Indianapolis, Library of Economics and Liberty, 2008. ISBN 978-0865976658. OCLC 237794267.
- ↑ HeinOnline // HeinOnline. Посетен на 7 май 2010.
- ↑ 28 Florida State University Law Review 2000-2001 Mandatory Minimum Sentences: Exemplifying the Law of Unintended Consequences Comment // Heinonline.org, 18 юни 1993. Посетен на 21 ноември 2012.
- ↑ HeinOnline // HeinOnline. Посетен на 7 май 2010.
Тази страница частично или изцяло представлява превод на страницата Unintended consequences в Уикипедия на английски. Оригиналният текст, както и този превод, са защитени от Лиценза „Криейтив Комънс – Признание – Споделяне на споделеното“, а за съдържание, създадено преди юни 2009 година – от Лиценза за свободна документация на ГНУ. Прегледайте историята на редакциите на оригиналната страница, както и на преводната страница, за да видите списъка на съавторите.
ВАЖНО: Този шаблон се отнася единствено до авторските права върху съдържанието на статията. Добавянето му не отменя изискването да се посочват конкретни източници на твърденията, които да бъдат благонадеждни. |