Rudolf Hess
Nom original | (de) Rudolf Heß |
---|---|
Biografia | |
Naixement | (de) Rudolf Walter Richard Heß 26 abril 1894 Alexandria (Egipte) |
Mort | 17 agost 1987 presó de Spandau (Alemanya) |
Causa de mort | Suïcidi |
Sepultura | Wunsiedel (en) Mar del Nord |
Reichsminister (en) | |
1r desembre 1933 – | |
Deputy Führer (en) | |
21 abril 1933 – | |
| |
Dades personals | |
Nacionalitat | Alemanya |
Religió | Luteranisme |
Formació | Universitat de Múnic |
Es coneix per | Polític del Tercer Reich |
Activitat | |
Lloc de treball | Berlín |
Ocupació | polític, aviador |
Partit | |
Membre de | |
Carrera militar | |
Lleialtat | Tercer Reich |
Branca militar | Infanteria i artilleria |
Rang militar | tinent |
Conflicte | Primera Guerra Mundial, primera batalla d'Ieper i batalla de Verdun |
Participà en | |
14 novembre 1945 | Tribunal Militar Internacional |
9 novembre 1923 | Putsch de Múnic |
Altres | |
Títol | Reichsminister |
Cònjuge | Ilse Pröhl |
Fills | Wolf Rüdiger Hess |
Pares | Fritz Hess |
Germans | Alfred Hess |
Condemnat per | crim contra la pau (1946) corrupció política (1946) |
Premis | |
Rudolf Walter Richard Heß (Alexandria, Egipte, 26 d'abril de 1894 - Berlín, 17 d'agost de 1987), més conegut com a Rudolf Hess, va ser un militar i polític alemany.[1] Figura prominent en l'Alemanya Nazi, va ser la setzena persona a afiliar-se al Partit Nacionalsocialista i va actuar com a representant d'Adolf Hitler al partit. Durant la invasió de la Unió Soviètica va volar a Escòcia amb la intenció de negociar la pau, però va ser arrestat. En acabar la guerra va ser jutjat als Judicis de Nuremberg i condemnat a cadena perpètua, que va complir a la presó de Spandau, a Berlín, fins que es va suïcidar el 1987.
Biografia
[modifica]Rudolf Hess era el primer dels tres fills de Fritz Hess, un pròsper home de negocis bavarès instal·lat a Alexandria, i Clara Hess (de soltera Münch). Es va educar a l'Escola Protestant Alemanya d'Alexandria del 1900 al 1908, i després va ser enviat a Alemanya per estudiar en un internat a Bad Godesberg. Tot i la seva predisposició per a les ciències i les matemàtiques, el seu pare el va enviar el 1911 a l'École Supérieure de Commerce a Neuchâtel, Suïssa, amb la intenció que s'incorporés a l'empresa familiar, Hess & Co. Després d'estudiar-hi un any va entrar com a aprenent en una empresa de comerç d'Hamburg.
A l'inici de la Primera Guerra Mundial es va allistar i va ser destinat al front francès, on va participar entre d'altres a la batalla de Verdun, per després ser enviat al front romanès, on va resultar ferit. Després de la seva hospitalització a Alemanya va ser format com a pilot d'avió, però no va tenir temps d'entrar en combat aeri a causa del final de la guerra. Durant el conflicte va rebre la Creu de Ferro, 2a classe, i la Creu del Mèrit de Baviera.
La ruïna de la família, que havia perdut els seus negocis a Egipte, i la situació econòmica d'Alemanya, el van empènyer a adherir-se a la Societat de Thule, un grup d'ultra-dreta antisemita Völkisch i a l'organització paramilitar Freikorps. La primavera de 1919 va participar en les lluites al carrer amb els grups d'esquerra i va distribuir propaganda antisemita.
A la tardor següent va ingressar a la Universitat de Múnic, on va estudiar història i economia. Hi va fer amistat amb el seu professor de geopolítica, Karl Haushofer, que formulava el concepte de Lebensraum (espai vital), com a justificació de l'expansió d'Alemanya cap a l'est d'Europa. Seria a través de Hess que posteriorment Hitler assimilaria aquesta idea i en faria un dels pilars de la ideologia nazi. També hi va conèixer Ilse Pröhl, estudiant com ell, amb qui es va casar el 20 de desembre de 1927 i hi va tenir un fill, Wolf Rüdiger Hess, el 1937.
Relació amb Hitler i l'NSDAP
[modifica]El 1920 va sentir parlar Adolf Hitler, en una trobada a Múnic, i el va impressionar la seva opinió que Alemanya havia perdut la guerra per un complot judeo-bolxevic i no per una desfeta militar. L'1 de juliol es va adherir al NSDAP com a membre número 16, i es va dedicar a aconseguir fons i a activitats organitzatives. El 4 de novembre de 1921 va ser ferit en protegir Hitler amb el seu cos en l'atemptat amb bomba provocat per un marxista a la cerveseria Hofbraühaus. El 1922 va entrar a les Sturmabteilungen (SA) amb funcions d'organització i de reclutament de nous membres.
Va participar en l'intent de cop d'estat del NSDAP a Múnic del 8 de novembre 1923, que va acabar amb la detenció de Hitler i la il·legalització del NSDAP i les SA. Hess, després d'haver agafat ostatges, va poder fugir a Àustria amb l'ajut d'Ilse Pröhl, però finalment va tornar a Alemanya i va ser arrestat. Hitler va ser condemnat a 5 anys de presó i Hess a 18 mesos. Ambdós van complir condemna a la presó de Landsberg, on Hitler va dictar la seva obra, Mein Kampf ("la meva lluita"), al mateix Rudolf Hess i a Emil Maurice.
Hitler i Hess van ser alliberats el desembre de 1924, i el febrer següent es va aixecar la il·legalització del NSDAP i les SA. Rudolf Hess va esdevenir secretari privat de Hitler i més tard el seu ajudant personal. L'acompanyava en els seus actes arreu del país i va esdevenir el seu amic i confident. El desembre de 1932 va ser nomenat Comissari Polític Central del partit.
Durant aquests anys va mantenir l'interès per l'aviació, va treure's la llicència de pilot privat, va adquirir 3 avions Messerschmitt i va esdevenir un pilot experimentat.
Viatge a Anglaterra
[modifica]El 10 de maig de 1941 a les 18:00 h, Rudolf Hess s'enlairà a bord del seu Messerschmitt Bf 110 des d'Augsburg i la teoria més acceptada és que en un moment de bogeria, volia atribuir-se el mèrit de firmar la pau entre el Tercer Reich i el Regne Unit.
Sense ser detectat per la Luftwaffe, el Bf 110 de Rudolf Hess, abandonà l'espai aeri alemany i començà el seu camí pel Mar del Nord. En el seu viatge, un Spitfire intenta abatre Hess, però fent un picat va aconseguir escapolir-se. Hess arribà a Escocia a les 22:00 h de la nit (hora alemanya) al sud de l'illa anomenada Holy, a les 23:00 h. Hess arribà a Dungavel, la residència del Duc de Hamilton, a qui va comunicar l'oferta de pau.
Referències
[modifica]- ↑ «Rudolf Hess». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
- Criminals de guerra nazis
- Membres del gabinet de Hitler
- Distingits amb la Insígnia d'Or de l'NSDAP
- Jutjats al Tribunal Militar Internacional de Nuremberg
- Suïcides alemanys
- Alumnes de la Universitat de Múnic
- Alexandrins
- Morts a Berlín
- Suïcides africans
- Polítics egipcis
- Membres del Partit Nacionalsocialista Alemany dels Treballadors
- Naixements del 1894