Harald III de Dinamarca
Harald II de Dinamarca (1040-1080) fou rei dels danesos des de 1076 fins a la seva mort, quan fou succeït per Canut IV de Dinamarca per manca de descendents. El seu regnat destaca per unificar la moneda[1] i per iniciar la reforma de la justícia. Pel domini dels nobles en els assumptes interns i pel seu refús a participar en guerres, fou conegut com a "Harald el Tou"
Nom original | (sv) Harald 3. Hen |
---|---|
Biografia | |
Naixement | 1041 (Gregorià) |
Mort | 17 abril 1080 (Gregorià) |
Sepultura | Holy Cross Priory (en) |
Monarca de Dinamarca | |
1076 – 17 abril 1080 ← Svend II de Dinamarca – Canut IV de Dinamarca → | |
Dades personals | |
Religió | Cristianisme |
Activitat | |
Lloc de treball | Dinamarca |
Ocupació | monarca |
Altres | |
Títol | Rei |
Família | Casa d'Estridsen |
Cònjuge | Margareta Hasbjörnsdatter |
Pare | Svend II de Dinamarca |
Germans | Ingerid de Dinamarca Sigrid de Danemark Sven le Croisé Canut IV de Dinamarca Olav I de Dinamarca Eric I de Dinamarca Nicolau I de Dinamarca Sven Svensson Benedict Gyda de Suède |
Referències
modifica- ↑ Bricka, Carl Frederik, Dansk Biografisk Lexikon, vol. VII, I. Hansen – Holmsted, 1893