Šlechtický titul: Porovnání verzí
Robot: Opravuji 1 zdrojů and označuji 0 zdrojů jako nefunkční #IABot (v2.0beta15) |
+ref., obr. |
||
Řádek 1: | Řádek 1: | ||
[[Soubor:Duc du Maine2.jpg|náhled|[[Ludvík August, vévoda z Maine|Ludvík August]] se stal [[Bourbon-Maine|vévodou z Maine]] díky [[Ludvík XIV.|Ludvíku XIV.]] a jeho právu ''fons honorum'']] |
|||
⚫ | |||
'''Šlechtický titul''' je titul udělovaný zejména v [[monarchie|monarchiích]] [[panovník]]em, který je {{cizojazyčně|la|[[fons honorum]]}}.<ref name="O řádech a neřádech"> |
|||
{{Citace elektronické monografie |
|||
|url= https://www.historickaslechta.cz/hlavni-strana/o-radech-a-ne-radech/ |
|||
|vydavatel= historickaslechta.cz, autor: Petr Nohel |
|||
|titul= O řádech a neřádech |
|||
|datum přístupu= 2019-8-29 |
|||
|jazyk=česky}} |
|||
⚫ | </ref> Udělením [[šlechta|šlechtického]] titulu se osoba, a zpravidla i její potomci, stávají členy [[aristokracie]]. S udělením šlechtického titulu bývala spojená [[privilegium|privilegia]], jako je právo nosit [[erb]], právo [[pečeť|pečetit]] červeným či zeleným [[vosk]]em a účast na správě státu. |
||
== Šlechtické tituly v českých zemích == |
== Šlechtické tituly v českých zemích == |
Verze z 29. 8. 2019, 15:33
Šlechtický titul je titul udělovaný zejména v monarchiích panovníkem, který je fons honorum.[1] Udělením šlechtického titulu se osoba, a zpravidla i její potomci, stávají členy aristokracie. S udělením šlechtického titulu bývala spojená privilegia, jako je právo nosit erb, právo pečetit červeným či zeleným voskem a účast na správě státu.
Šlechtické tituly v českých zemích
V českých zemích do roku 1848 mohl pouze šlechtic zasedat na zemském sněmu, vlastnit deskový statek či mohl vykonávat určité úřady. Po vzniku Československa bylo šlechtictví s tituly zákonem č. 61/1918 Sb. z 10. prosince 1918 zrušeno, po novelizaci v roce 1920 byly zavedeny sankce za úmyslné a veřejné užívání titulu. Roku 1936 bylo novým zněním zákona zakázáno také užívání erbů a uvádění titulů v tisku. Během protektorátu bylo užívání titulů povoleno, od druhé světové války platí zrušení šlechtických titulů dodnes, neexistují však za porušení žádné sankce.[2]
Bylo však povoleno přijímání zahraničních aristokratických titulů.[zdroj?!]
Panovnické tituly
|
Vyšší šlechta (panstvo)
|
Nižší šlechta |
Šlechtické tituly v dalších zemích
Šlechtictví bylo i s tituly v Rakousku zrušeno zákonem ze dne 3. dubna 1919, který je platný dodnes.[3] Tedy "z právního hlediska byla monarchie v Rakousku odstraněna velmi důsledně, šlechtické tituly a přídomky jsou zakázány zákonem".[4]
Panovnické tituly
|
Vyšší šlechta (panstvo)
Nižší šlechta |
Následníci a děti panovníků
|
Následníci panovníků
|
Persie (Írán)Etiopie |
IndieČínaJaponskoStarověký Egypt |
Odkazy
Reference
- ↑ O řádech a neřádech [online]. historickaslechta.cz, autor: Petr Nohel [cit. 2019-08-29]. Dostupné online.
- ↑ Zrušení šlechtických titulů patřilo mezi první právní normy Československa [online]. Ceskatelevize.cz, 2008-12-10 [cit. 2013-06-26]. Dostupné online.
- ↑ ATTLMAYR, Martin. Adelsaufhebung und das Gemeinschaftsrecht. Bemerkungen zum Vorlageverfahren VwGH 18.5.2009, EU 2009/0002 [online]. Jusportal.at, 2010 [cit. 2013-06-28]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2013-04-05. (německy)
- ↑ http://zpravy.ihned.cz/c1-52320010-rakousko-se-promenilo-v-cisarstvi-pohrbivalo-sveho-naslednika-trunu - Rakousko se proměnilo v císařství, pohřbívalo svého následníka trůnu
Literatura
- Bohumil Vykypěl: Studie k šlechtickým titulům v germánských, slovanských a baltských jazycích, Nakladatelství Lidové noviny, Praha 2011, ISBN 978-80-7422-110-1
Související články
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu šlechtický titul na Wikimedia Commons
- Jan Županič, Šlechtické tituly