Royal Australian Air Force
Royal Australian Air Force Královské australské letectvo | |
---|---|
Logo RAAF | |
Země | |
Vznik | 31. března 1921 |
Typ | letectvo |
Velikost | 14 120 příslušníků v aktivní službě, 4273 v záloze 265 strojů (2014) |
Posádka | Canberra (stanoviště velitelství) |
Motto | Per ardua ad astra |
Velitelé | letecký maršál Gavin Davies |
Nadřazené jednotky | |
Účast | |
Války | druhá světová válka korejská válka Malajské povstání „konfrontace“ mezi Indonésií a Malajsií válka ve Vietnamu válka v Afghánistánu válka v Iráku válka proti Islámskému státu |
Mise | berlínský vzdušný most INTERFET operace Astute |
Insignie | |
Znak | |
Letecký výsostný znak | |
Letouny | |
Průzkumné | EA-18G Growler AP-3C Orion P-8A Poseidon E-7 Wedgetail |
Stíhací | F/A-18A/B Hornet F/A-18F Super Hornet F-35A Lightning II |
Cvičné | PC-9 Hawk 127 B300 |
Dopravní | Boeing 737 Business Jet[1] Challenger 600 C-27J Spartan |
Transportní | C-130J Super Hercules C-17 Globemaster III KC-30A |
Bezpilotní | Heron |
Royal Australian Air Force (zkratka RAAF) je letectvo Australského svazu. Přímo navazuje na tradice druhého nejstaršího letectva na světě Australian Flying Corps (AFC), vytvořeného 22. října 1912. V současnosti (2012) v RAAF slouží 17 375 vojáků a letectvo provozuje 275 letadel. Od svého vzniku se jeho jednotky zúčastnily obou světových válek, Korejské války i války ve Vietnamu. Posledním bojovým nasazením jednotek RAAF je zapojení do bojů proti Islámskému státu v Iráku počínaje říjnem 2014.[2] Mottem RAAF (stejně jako RAF) je latinské Per ardua ad astra.
Historie
[editovat | editovat zdroj]Poměr stran: 1:2
Předchůdcem RAAF byly Australian Flying Corps založené v roce 1914 jako součást britských Royal Flying Corps. AFC poskytovaly během první světové války podporu britským jednotkám v Iráku, Egyptě, Palestině, ale byly nasazeny také na západní frontě. Po skončení války se AFC v roce 1921 přeměnilo na nezávislé Royal Australian Air Force,[p 1] jako druhé letectvo světa organizačně zcela nezávislé na pozemních a námořních silách,[4] po britském Royal Air Force.
Na začátku druhé světové války se Australané zapojili do společného výcvikového programu letectev Commonwealthu (Empire Air Training Scheme). Cílem tohoto programu bylo připravit v co nejkratší době co největší počet pilotů ze všech částí britského impéria pro předpokládanou válku s Třetí říší a jejími spojenci.
Celkem bylo v průběhu války pod britským velením nasazeno 19 australských perutí. Většina jednotek byla umístěna na Britských ostrovech, ale některé ve Středomoří a Severní Africe. Australané také tvořili posádky bombardérů v britských perutích RAF.
19. února 1942 podniklo japonské letectvo nálet na Darwin. Australská vláda tak poprvé pocítila japonské ohrožení a začala se stahováním některých jednotek z Evropy, ačkoliv většina jich v Evropě zůstala až do konce války. Z nedostatku vlastních letounů schopných boje s Japonci Austrálie přistoupila k dovozu britských a amerických. Šlo především o letouny Bristol Beaufighter. Koncem roku 1942 započala výroba prvních v Austrálii vyvinutých stíhacích letounů typu CA-12 Boomerang. RAAF se od roku 1943 významně podílela na znovuzískání ztracených území v Pacifiku. Celkově se bojů druhé světové války účastnilo přibližně 20 000 pilotů RAAF. V australském letectvu v tomto období sloužilo 219 600 lidí, z nichž 11 061 ve válce zahynulo.
Během války v Koreji obdrželo RAAF první proudové letouny Gloster Meteor. Nasazeny byly také transportní letouny k zásobování jednotek OSN. V následném konfliktu ve Vietnamu byly poprvé u RAAF použity vrtulníky Bell UH-1. Dvoumotorové bombardéry English Electric Canberra prováděly až do roku 1972 nálety na jednotky Vietkongu.
V následujících desetiletích se RAAF soustředilo zejména na logistickou podporu jednotek Spojených národů. Zvláštní akcí byla mírová mise v roce 1999 ve Východním Timoru pod vedením australských jednotek. V roce 2003 se australské letectvo účastnilo války v Iráku. Bojové letouny F/A-18 Hornet podnikaly společně s britskými Tornády nálety na cíle v Iráku. Navíc se podílely i na kontrole iráckého vzdušného prostoru. Nasazení v Iráku ovšem vyvolalo ostrou kritiku.[zdroj?!] Letecká operační skupina 630 (anglicky Air Task Group 630) RAAF se od října 2014 podílelo na operacích proti hnutí Daeš na území Iráku,[2] a od září 2015 i v Sýrii.[5]
Budoucnost
[editovat | editovat zdroj]V roce 1996 zahájilo australské ministerstvo obrany program obnovy strojového parku. Jako náhrada za F/A-18 a F-111 bylo u firmy Lockheed Martin objednáno 100 letounů F-35A. Dosluhující tankovací Boeingy 707 budou nahrazeny pěti stroji Airbus A330 MRTT. Bylo objednáno i šest letadel včasné výstrahy Boeing 737 AEW&C Wedgetail. Pro strategickou přepravu byly roku 2008 čtyři Boeingy C-17 Globemaster III.
Letadla
[editovat | editovat zdroj]Foto | Letadlo | Výrobce | Typ | Verze | Ve službě[6] | Poznámky |
---|---|---|---|---|---|---|
McDonnell Douglas F/A-18 Hornet | Víceúčelové letadlo | A B[p 2] |
54 15 |
Na rok 2018 je plánován začátek nahrazování ve službě typem F-35A Lightning II. | ||
Boeing F/A-18E/F Super Hornet | Víceúčelové letadlo | F | 24 | Stroje F/A-18F nahradily letadla F-111C. | ||
Boeing EA-18G Growler | Letoun pro elektronický boj | EA-18G | 12[8] | |||
Airbus A330 MRTT | Tankovací letadlo | KC-30A | 6[9] | Austrálie objednala celkem 7 ks A330. | ||
Boeing 737 | AWACS | 737 AEW&C (E-7A Wedgetail) | 6 | Do budoucna plánováno zvýšení počtu na 9. | ||
Lockheed AP-3C Orion | Námořní hlídkový letoun | AP-3C/P-3C | 15 | V plánu je náhrada stroji P-8A Poseidon a bezpilotními MQ-4C Triton.[10] | ||
Boeing P-8 Poseidon | Námořní hlídkový letoun | P-8A | 4[11] | |||
Lockheed Martin C-130J Super Hercules | Transportní letoun | C-130J | 12 | |||
Boeing C-17 | Transportní letoun | C-17ER | 8 | |||
Alenia C-27J Spartan | Taktické transportní letadlo | 7[12] | Austrálie objednala celkem 10 ks C-27J. | |||
Beechcraft King Air | Transportní/cvičné letadlo | B350 | 8 | Nahradilo DHC-4 Caribou. | ||
BAE Hawk | Cvičný letoun | Mk.127 | 33 | |||
Pilatus PC-9 | Cvičný letoun | PC-9A(F) | 59 | Po roce 2018 nahrazeny typem Pilatus PC-21.[10] | ||
Pilatus PC-21 | Cvičný letoun | 6[13] | Celkem objednáno 49 kusů. | |||
Lockheed Martin F-35 Lightning II | Víceúčelové stíhací letadlo | F-35A | 2 | Letadla F-35A zatím v RAAF nedosáhla počáteční operační schopnosti a oba exempláře jsou dislokovány na Lukeově letecké základně v USA, kde slouží k výcviku. Australská objednávka typu zní na 70 kusů, s možností rozšíření až na celkem 100 letounů. | ||
IAI Heron | Bezpilotní letoun | Heron 1 | 4 | Vyřazeny v létě 2017.[14] | ||
Northrop Grumman MQ-4C Triton | Bezpilotní letoun | V plánu je zakoupení 7 strojů, doplňujících pilotované P-8 Poseidon, ale objednávka ještě nebyla oficiálně potvrzena. |
Galerie
[editovat | editovat zdroj]-
Bristol Beaufighter 30. squadrony RAAF nad Novou Guineou v roce 1942
-
Curtiss Kittyhawk Mk.IA od 75. perutě RAAF, na kterém v srpnu 1942 létal F/O Geoff Atherton na Nové Guineji[15]
-
Dvě Mirage III RAAF v roce 1980
-
Australská F-111C v lednu 1989
-
První australský F-35A Lightning II na základně Luke AFB (prosinec 2014)
Odkazy
[editovat | editovat zdroj]Poznámky
[editovat | editovat zdroj]Reference
[editovat | editovat zdroj]V tomto článku byl použit překlad textu z článku Royal Australian Air Force na anglické Wikipedii.
- ↑ 737 Boeing Business Jet [online]. Royal Australian Air Force [cit. 2019-03-19]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ a b RAAF Air Task Group Arrives in Middle East. Defence News and Media [online]. 2014-09-14 [cit. 2016-06-11]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2014-09-28. (anglicky)
- ↑ COULTHARD-CLARK, Christopher David. The Third Brother: The Royal Australian Air Force 1921-1939. Sydney: Allen & Unwin Australia (in association with The Royal Australian Air Force), 1991. ISBN 0-04-442307-1. Kapitola 2. Raising the new service, s. 33–34. (anglicky)
- ↑ The Second Oldest Air Force. Pathfinder: Air Power Development Centre Bulletin [online]. Air Power Development Centre, červen 2009 [cit. 2016-06-27]. Čís. 119. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ PITTAWAY, Nigel. Operation Okra: Australia's War on Daesh. AirForces Monthly. Únor 2016, čís. 335, s. 38–43. (anglicky)
- ↑ HOYLE, Craig, et al. World Air Forces 2017 [online]. London: Flightglobal, 2016-12-28. S. 7. Formát PDF. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Cvičné letouny [online]. army.cz [cit. 2017-01-14]. Dostupné online.
- ↑ BORYS, Peter. RAAF Growler fleet complete. AirForces Monthly. Září 2017, čís. 354, s. 23. (anglicky)
- ↑ Sixth RAAF KC-30A delivered. AirForces Monthly. Říjen 2017, čís. 355, s. 23. (anglicky)
- ↑ a b PITTAWAY, Nigel. Force Report: Royal Australian Air Force. AirForces Monthly. Leden 2017, čís. 346, s. 78–89. (anglicky)
- ↑ ALLPORT, Dave. Fourth RAAF P-8A delivered. AirForces Monthly. Listopad 2017, čís. 356, s. 27. (anglicky)
- ↑ ALLPORT, Dave. Seventh RAAF C-27J delivered. AirForces Monthly. Listopad 2017, čís. 356, s. 27. (anglicky)
- ↑ First 'in-service' flight for RAAF PC-21. AirForces Monthly. Říjen 2017, čís. 355, s. 23. (anglicky)
- ↑ Australia retires Heron 1 UAV. AirForces Monthly. Říjen 2017, čís. 355, s. 23. (anglicky)
- ↑ POLANSKÝ, Karel. Kittyhawky na Nové Guineji. NV Military revue. 25.8.2013, roč. 2013, čís. 9, s. 8,9.
Literatura
[editovat | editovat zdroj]- JOHNSTON, Mark. Whispering Death: Australian Airmen in the Pacific War. Sydney, Melbourne, Auckland, London: Allen & Unwin, 2011. ISBN 978-1-74175-901-3. (anglicky)
Související články
[editovat | editovat zdroj]Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Obrázky, zvuky či videa k tématu Královské australské letectvo na Wikimedia Commons
- (anglicky) Oficiální stránky RAAF