Rujána
Rujána | |
---|---|
Rügen (německy) | |
Národní park Jasmund se známým křídovým útesem Königsstuhl | |
Lokalizace | Baltské moře |
Stát | |
• Spolková země | Meklenbursko-Přední Pomořansko |
Topografie | |
Rozloha | 926 km² |
Zeměpisné souřadnice | 54°27′ s. š., 13°24′ v. d. |
Osídlení | |
Počet obyvatel | 64 376 (2021) |
Největší sídlo | Bergen auf Rügen |
Používané jazyky | němčina |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Rujána[1] (původně Rána; německy Rügen, německá výslovnost: IPA: [ˈʁyːɡn̩], poslech nebo IPA: [ˈʁyːɡŋ̩]; latinsky Rugia) je největší ostrov v Německu. Leží na severovýchodním okraji spolkové země Meklenbursko-Přední Pomořansko v Baltském moři. Východní pobřeží ostrova tvoří západní hranici Pomořanského zálivu.
Historie
[editovat | editovat zdroj]Od 6. století byl ostrov osídlen kmenem slovanských Ránů, podle nichž má své jméno. Jiné zdroje však označují za původce názvu germánské Rugie, kteří ostrov obývali před dobou stěhování národů.[2] Slované zde vybudovali knížectví s centrem na Arkoně. V 8.−11. století představovalo toto území jedno z významných center moci Pobaltských Slovanů, které čelilo opakovaným nájezdům Vikingů. Slovanskými kmeny zde byl uctíván Svantovít. Replika jeho sochy (původně zřejmě z 10. století) se také na ostrově nachází.[3]Roku 1168 se knížata po dánském vpádu a zničení proslulé svatyně Svantovíta v Arkoně dostala pod svrchovanost dánského krále Valdemara I. Současně kníže Jaromar I. přijal křesťanství. Součástí knížectví byla i protilehlá pevnina, kde se nacházela menší údělná knížectví. Po úmrtí Vilislava III., posledního přímého mužského potomka, v roce 1325 přešlo Rujánské knížectví do rukou vévodů z pomořansko-wolgastské linie. Pouze v první polovině 15. století došlo k krátkodobému osamostatnění Rujány.
V průběhu třicetileté války byl ostrov několikrát v moci Albrechta z Valdštejna a Švédů. Po uzavření Vestfálského míru se Rujána stala součástí Švédska. V roce 1815 byl ostrov po napoleonských válkách začleněn do Pruska. Po druhé světové válce se Rujána stala součástí sovětské okupační zóny a byla spojena s Meklenburskem, čímž se stala součástí Německé demokratické republiky (NDR). V rámci správní reformy v roce 1952 byla začleněna do kraje Rostock. Po znovusjednocení Německa v roce 1990 náleží Rujána do spolkové země Meklenbursko-Přední Pomořansko.
Číselné údaje
[editovat | editovat zdroj]Ostrov Rujána, včetně přilehlých ostrovů, má rozlohu 935 km². Dosahuje maximální nadmořské výšky 161 m na vrcholu Piekbergu. Podle údajů z roku 2021 zde žije 64 376 obyvatel. Ostrov je orientován v ose sever-jih s délkou 52 km a v ose západ-východ měří 41 km.
Geologie a geografie
[editovat | editovat zdroj]Břehy jsou nízké, velmi členité. Vyskytuje se na nich mnoho kos, přesypů a dun. Reliéf je tvořen kopcovitou rovinou s valy koncových morén, které překrývají vápence. Na severu, nedaleko města Sassnitz je Národní park Jasmund. Ten je známý příkrými křídovými skalami, místy vysokými i přes 30 m.
Převážná část povrchu je obdělávána (žito, oves, brambory, cukrová řepa). Na východě a ve střední části ostrova jsou bukové lesy. Je zde rozvinutá živočišná výroba (mléko) a rybolov (sledi, úhoři). Hlavní přístav je Sassnitz. Poblíž něj se těží křída. Jsou zde přímořské lázně (Binz, Sellin). Je spojen s pevninou hrází (2,5 km) se železnicí a mostem. Mezi městy Sassnitz a Trelleborg (Švédsko) fungovalo do roku 2020 trajektové spojení.
Biosférická rezervace
[editovat | editovat zdroj]Území o rozloze 22 800 ha, zahrnující jihovýchodní část ostrova, bylo v roce 1991 zapsáno na seznam biosférických rezervací UNESCO. Sídlo správy biosférické rezervace je v Putbusu.[4]
Cestovní ruch
[editovat | editovat zdroj]Rujána patří mezi významné turistické destinace Německa, přičemž přibližně čtvrtina všech přenocování v regionu Meklenbursko-Přední Pomořansko se odehrává právě zde. V roce 2014 se stala nejoblíbenějším německým prázdninovým ostrovem s 5,89 miliony přenocování.[1] Turisté navštěvují Rujánu zejména od dubna do října, s hlavní sezónou v červnu až srpnu. Oblíbenými rekreačními středisky jsou Binz, Sellin, Göhren a Sassnitz. Ostrov láká svou unikátní přírodní a kulturní krajinou, včetně Národního parku Jasmund s Rujánskými křídovými skalami. Křída, nazývaná "bílé zlato Rujány", hraje významnou roli v turistických nabídkách a ekonomice ostrova.[5] Část západního pobřeží a Boddenu patří do Národního parku Krajina Západopomořanské laguny. Rujána je rovněž známá jako odpočinkové místo pro tisíce jeřábů během jejich migrace od konce srpna do začátku října.
Fotogalerie
[editovat | editovat zdroj]-
Přímořské lázně Binz
-
Most Rügenbrücke, spojující Stralsund s ostrovem
-
Kap Arkona na severu ostrova
-
Pláže v Binzu
-
Národní park Jasmund
-
Nový a starý silniční a železniční most na Rujánu
-
Někdejší vojenský lazaret v Proře
Odkazy
[editovat | editovat zdroj]Reference
[editovat | editovat zdroj]- ↑ BERÁNEK, Tomáš, et al. Index českých exonym: standardizované podoby, varianty = List of Czech exonyms: standardized forms, variants. 2., rozš. a aktualiz. vyd. Praha: Český úřad zeměměřický a katastrální, 2011. 133 s. (Geografické názvoslovné seznamy OSN - ČR). ISBN 978-80-86918-64-8. S. 68, 104. Standardizované jméno: Rujana.
- ↑ BEDNAŘÍKOVÁ, Jarmila. Stěhování národů. 2. vyd. Praha: Vyšehrad, 2007. 413 s. ISBN 978-80-7021-705-4. S. 308.
- ↑ Náboženství na cestách: Božstvá sa menia, kamene ostávajú : Dingir, 17. 8. 2022
- ↑ South-east Rügen [online]. UNESCO [cit. 2017-02-26]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Was das «Weiße Gold von Rügen» alles kann - netzeitung.de. web.archive.org [online]. 2013-01-27 [cit. 2024-01-15]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne 2013-01-27.
- V tomto článku byly použity informace z Velké sovětské encyklopedie, heslo „Рюген“.
Literatura
[editovat | editovat zdroj]Evropa v proměnách staletí, Libri Praha 1997, ISBN 80-85983-30-3
Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Obrázky, zvuky či videa k tématu Rujána na Wikimedia Commons
Slovníkové heslo Rujána ve Wikislovníku
Kniha Rujána ve Wikiknihách
- (česky) Cestovní průvodce o Rujáně na Wikibooks