Vojta Náprstek
Vojtěch Náprstek | |
---|---|
Rodné jméno | Vojtěch Fingerhut a Adalbert Fingerhut |
Narození | 17. dubna 1826 Praha |
Úmrtí | 2. září 1894 (ve věku 68 let) Praha |
Povolání | jazykovědec, spisovatel, novinář, etnograf, světoběžník a mecenáš |
Ocenění | výraz Nejvyšší spokojenosti císaře (1866) |
Choť | Josefa Náprstková |
Rodiče | Anna Náprstková |
Příbuzní | Ferdinand Pravoslav Náprstek (sourozenec) |
Funkce | předseda (Klub českých turistů; 1888–1889) poslanec Českého zemského sněmu |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Vojtěch Náprstek, původním německým jménem Adalbert Fingerhut, též známý jako Vojta Náprstek (17. dubna 1826 Praha[1] – 2. září 1894 Praha[2]) byl český vlastenec, národopisec, mecenáš a bojovník za pokrok.
Životopis
[editovat | editovat zdroj]Rodina
[editovat | editovat zdroj]Narodil se jako druhý syn v rodině majitelů lihovaru a hostince, manželů Antonína Fingerhuta (rozeného v obci Tuchlovice)[3] a vdovy Anny Novákové rozené Homové.[4] Bratr Ferdinand se až do své smrti věnoval výrobě lihovin. Oba vyrůstali ještě se svými nevlastními sourozenci z matčina prvního manželství.[5]
Studia
[editovat | editovat zdroj]Do 60. let 19. století podle pobytových přihlášek nebo až do roku 1880 Náprstek užíval německou formu svého jména Adalbert Fingerhut. Vystudoval klasické Akademické gymnázium. Od raného dětství projevoval zájem o cizí kultury a chtěl studovat orientalistiku. Na přání matky ale začal studovat práva ve Vídni.
Exil 1848
[editovat | editovat zdroj]Během studií práv se v roce 1848 aktivně zúčastnil povstání v Praze i ve Vídni. Poté, co byla revoluce potlačena, musel před zatčením uprchnout. Spolu s přítelkyní nastoupili do zaoceánské lodi a odjeli do emigrace do USA. Ve Spojených státech prožil více než 9 let, v jejichž průběhu se živil různými činnostmi – jako truhlář, nádeník, knihkupec, politik a diplomat.
Jeho knihkupectví se stalo krajanským střediskem pro vystěhovalce přicházející z Čech. Byl členem vládní expedice, jejímž úkolem bylo prozkoumat indiánský kmen Dakota; toto byl pravděpodobně první impuls, který jej nasměroval k národopisu.
Praha 1858
[editovat | editovat zdroj]V roce 1858 se vrátil do Prahy a změnil – za vydatné spoluúčasti své matky Anny Náprstkové – rodinný pivovar a palírnu destilátů „U Halánků“ v domě čp. 269/I na dnešním Betlémském náměstí v centrum české inteligence. Zde se zasazoval za šíření osvětové činnosti. 25. února 1875 se oženil s Josefou Křížkovou. Za její vydatné pomoci propagoval emancipaci žen a podporoval šíření pokroku do domácností, především prostřednictvím Amerického klubu dam.[6]
Byl považován za „Českého konzula“ všech Čechů žijících v zahraničí. Rád navštěvoval Anglii jako kolébku průmyslového pokroku, zúčastnil se například první Světové výstavy v Londýně roku 1851, stýkal se se zakladateli South Kensingtonského muzea a dalšími představiteli sbírkových institucí, například v Německu. Také díky tomu stále více rostly jeho sbírky, proto roku 1862 změnil svůj rodný dům na České průmyslové muzeum (dnešní Náprstkovo muzeum asijských, afrických a amerických kultur), jehož významnými sponzory byla jeho matka i manželka. Přispěvateli do jeho sbírek byli například cestovatelé Emil Holub, Josef Kořenský, Enrique Stanko Vráz, zoolog Antonín Frič, jazykovědec Bedřich Hrozný, básník Julius Zeyer, první ředitel muzea Ludvík Kottner s manželkou, nebo Vojtova manželka Josefina, která pravidelně průmyslové výrobky z oboru textilu a galanterie nejen nakupovala, ale také vybírala dary předmětů od členek Amerického klubu. Přesto se pomalu oslaboval původní účel muzea, a to přinášet veřejnosti praktické ukázky soudobé techniky, řemesel a průmyslu. Stále větší důraz byl kladen na rostoucí národopisné sbírky. V roce 1866, když už bývalý rodinný pivovar nestačil, dal Náprstek na přilehlých pozemcích zbořit staré domy a postavit novou budovu, která dodnes nese jméno svého zakladatele – Náprstkovo muzeum.
Roku 1866 se mu dostalo od císaře za loajálnost a činy během okupace Pruskem "Výrazu Nejvyšší spokojenosti".[7]
V srpnu 1868 patřil mezi 81 signatářů státoprávní deklarace českých poslanců, v níž česká politická reprezentace odmítla centralistické směřování státu a hájila české státní právo.[8]
11. června roku 1888 společně s Vilémem Kurzem st., Františkem Čížkem a Vratislavem Pasovským založil Klub českých turistů.
Své pokrokové smýšlení projevoval veřejně jako bezvěrec a hlásal je i po smrti, kdy si jako jeden z prvních Čechů přál být zpopelněn. Protože to však tehdejší rakousko-uherské zákony neumožňovaly, jeho ostatky musely být převezeny ke zpopelnění do města Gotha v Durynsku (Německo). Zemřel bezdětný, v závěti svůj majetek připsal svému muzeu; součástí jeho osobních sbírek bylo 46 tisíc svazků knih a 18 tisíc fotografií. Jeho urna je uložena v Náprstkově muzeu v Praze.
Inspirace v umění
[editovat | editovat zdroj]Ve druhém díle historické pentalogie Vladimíra Neffa Císařské fialky vystupuje Vojta Náprstek a jeho matka Anna Náprstková (jako „panímaminka Náprstková“).[9] V televizním seriálu Sňatky z rozumu, natočeném podle Neffova díla, představoval Vojtu Náprstka Zdeněk Řehoř a jeho matku Jiřina Štěpničková.
Odkazy
[editovat | editovat zdroj]Reference
[editovat | editovat zdroj]- ↑ Matriční záznam o narození a křtu farnost při kostele sv.Havla na Starém Městě pražském
- ↑ Archiv hl. m. Prahy, Matrika zemřelých hlavního magistrátu, sign. MAG Z1, s. 14
- ↑ [1] *22.5.1775 Matriční záznam o narození a křtu
- ↑ Pobytová přihláška rodiny: [2]
- ↑ ŠOLLE, Zdeněk. Vojta Náprstek a jeho doba. Praha: Felis, 1994. Dostupné online. ISBN 80-901766-0-7. Kapitola Léta mladosti, s. 17–18. Dostupné online po registraci.
- ↑ HAMMER, Jan. Americký klub dam před 155 lety zažehl emancipaci žen v českých zemích. iDNES.cz [online]. 2020-11-01 [cit. 2021-04-30]. Dostupné online.
- ↑ Pražský denník. Praha: Vojtěch Kubelka, 27.10.1866, 1(135), s. (3). ISSN 1803-4837. Dostupné online:
- ↑ Osvědčení poslancův českých. Národní noviny. Srpen 1868, čís. 37, s. 1. Dostupné online.
- ↑ NEFF, Vladimír. Sňatky z rozumu. Praha: Čs. spisovatel, 1958. Dostupné online. S. 87–120. Dostupné online po registraci.
Literatura
[editovat | editovat zdroj]- ŠOLLE, Zdeněk. Vojta Náprstek a jeho doba. Praha: Felis, 1994. 255 s. ISBN 80-901766-0-7.
- SECKÁ, Milena. Vojta Náprstek: mecenáš, sběratel a vlastenec.. Praha: Vyšehrad, 2011. 304 s. ISBN 978-80-7429-173-9.
- SECKÁ, Milena; ŠÁMAL, Martin. Byl to můj osud... Zápisky Josefy Náprstkové. [s.l.]: Národní muzeum, 2014. 323 s. ISBN 978-80-7036-423-9.
- ŠÁMAL, Martin; VOJTĚCH, Náprstek. Jsem svobodný.... [s.l.]: Národní muzeum, 2018. 360 s. ISBN 978-80-7036-540-3.
- ŠTECH, V. V. V zamlženém zrcadle. Praha : Československý spisovatel, 1969, str. 446, 174
- BAHENSKÁ, Marie. Vojta Náprstek: (1826–1894). Historický obzor, 2006, 17 (9/10), s. 228–234. ISSN 1210-6097
- FRÝDKOVÁ, Marie. Vojta Náprstek a Americký klub dam. Historický obzor, 1994, 5 (10), s. 234–237.
- Julius Zeyer. Vojta Náprstek : Přednáška Julia Zeyera k sedmdesátým jeho narozeninám. Praha : Šimáček, 1896
- KAREŠ, Martin: Český sládek Antonín Fingerhut (1775–1832), otec Vojty Náprstka. In: Genealogické a heraldické listy 2/2024, s. 2–13
- KODYM, Stanislav: Dům U Halánků. Praha: Československý spisovatel, 1955
Související články
[editovat | editovat zdroj]Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Obrázky, zvuky či videa k tématu Vojtěch Náprstek na Wikimedia Commons
Autor Vojta Náprstek ve Wikizdrojích
Osoba Vojta Náprstek ve Wikicitátech
- Seznam děl v Souborném katalogu ČR, jejichž autorem nebo tématem je Vojta Náprstek
- Vojtěch Náprstek – patentování šicího stroje – video z cyklu České televize Historický magazín
- Toulky českou minulostí, 886. schůzka: V domě U Halánků, rozhlas.cz 7.6.2012
- Soupis pražských domovských příslušníků 1830-1910, Náprstek, Vojtěch 1826
- Čeští cestovatelé
- Čeští svobodní zednáři
- Čeští feministé
- Čeští emigranti a exulanti
- Muzeologové
- Mecenáši
- Členové Klubu českých turistů
- Členové síně slávy KČT
- Poslanci českého zemského sněmu
- Politici Rakouského císařství české národnosti
- Čeští etnografové
- Čeští jazykoví aktivisté
- Americký klub dam
- Narození v roce 1826
- Narození 17. dubna
- Narození v Praze
- Úmrtí v roce 1894
- Úmrtí 2. září
- Úmrtí v Praze
- Pohřbení v Praze 1