Psychoterapie
Psychoterapie je záměrné a cílené používání psychoterapeutických prostředků kvalifikovaným odborníkem – psychoterapeutem v souladu s vědeckými poznatky.[1] Cílem psychoterapie je dosažení optimálního rozvoje osobnosti a odstranění resp. zmírnění psychického či fyzického utrpení jedince (úzkosti, deprese, vyhoření apod.).
Historicky je psychoterapie (léčba slovem) jednou ze tří základních léčebných metod. Dalšími jsou chirurgie (léčba nožem) a fytoterapie (léčba bylinou, srov. farmakologie). V současnosti je psychoterapie jedním z oborů v oblasti péče o zdraví.
Psychoterapie obvykle probíhá mezi psychoterapeutem a jeho klientem (individuální psychoterapie), klienty z jedné rodiny (rodinná terapie) nebo nejbližšího okolí, případně skupinou klientů (skupinová psychoterapie). Mluví o svých tématech ve snaze dostat se k jejich hlubším souvislostem, lépe je pochopit, přijmout a někdy i nalézt vhodná vysvětlení nebo řešení.
Postupy, které člověk uplatňuje sám na sobě, ani činnost svépomocných skupin, které nebyly zřízeny psychoterapeutem, se za psychoterapii nepovažují, i když mohou mít ozdravný efekt.[2][3][4]
Psychoterapie v ČR
editovatV Česku může být výkon psychoterapie zdravotní či sociální službou nebo službou v oblasti školství (obdoba pedagogických poraden). Může být také poskytována jako volná živnost na živnostenský list, a to buď samostatně nebo jako doplněk psychologie, profesního nebo rodinného poradenství a podobně.
Péči o zdraví reguluje občanský zákoník, zákon 258/2000 Sb. o ochraně veřejného zdraví a mnoho dalších. Lékařská psychoterapie je nástavbovým lékařským oborem, stejně jako třeba dětská kardiologie nebo gerontopsychiatrie.[5] Klinická psychologie je zase jednou z aplikovaných disciplín psychologie.
V oblasti zdravotnictví působí Česká psychoterapeutická společnost, součást České lékařské společnosti Jana Evangelisty Purkyně,[6] Česká asociace pro psychoterapii (národní akreditující organizace Evropské asociace pro psychoterapii),[7] seznam teraputů zvřejnily asociace[8][9] i zdravotní pojišťovny[10]
Etický kodex psychoterapie
editovatMezi hlavními body kodexu jsou mlčenlivost, definovaný rámec psychoterapie (finanční vyrovnání, pravdivost), zákaz zneužívání klienta pro vlastní zájem (emoční, finanční, sexuální…), všestranná profesionalita[11] či celoživotní vzdělávání.[12]
Psychoterapeutické školy
editovatOd počátku dvacátého století se s rozvojem psychologie a psychologických léčebných postupů začala rozvíjet i psychoterapie. Zpočátku byla silně svázána s lékařskou praxí, později se stala samostatným nezávislým oborem. Rozvíjela se především v Evropě a USA. Psychologové ovlivnění různými kulturami a různými náboženstvími začali klást důraz na různé aspekty lidského myšlení a jednání, k nimž vytvářeli nové teorie a vypracovávali postupy, jak s klientem nejlépe pracovat. Za necelých sto let existence tak vznikla řada různých psychoterapeutických přístupů, které se často velmi liší a často se liší i jejich účinnost při řešení rozličných druhů problémů. Mnoho moderních psychoterapeutů tak užívá eklektické metody, kdy svůj přístup upravují podle aktuálních potřeb klienta.[13][14][15]
Psychoanalýza
editovatPsychoanalýza je psychoterapeutická škola založená Sigmundem Freudem na přelomu 19. a 20. století. Freud zkoumal různé neurotické projevy svých pacientů a na základě vypozorovaných mechanismů začal vytvářet vlastní teorii duševních poruch. Analyzoval také sny svých pacientů a starou mytologii, což byly oboje významné zdroje informací o lidském nevědomí. Freudovy teorie významně ovlivnily celou psychologii 20. století a psychoanalýzu studovalo mnoho významných psychologů a filosofů. Psychoanalýza někdy bývá označována jako 1. vídeňská škola psychoterapie.
Existenciální psychoterapie
editovatExistenciální psychoterapie je založená na existenciální filosofii. Existenciální filosofové jako Søren Kierkegaard, Jean-Paul Sartre, Gabriel Marcel, Martin Heidegger přišli na přelomu 19. a 20. století s tématy lidské smrtelnosti, osamělosti, stárnutí, odpovědnosti za svoje činy a svobody. Velká část problémů se kterými přichází klienti do terapie se týká právě těchto oblastí. Proto se objevilo mnoho terapeutů, kteří začali v existenciální filosofii hledat inspiraci. Mezi významné existenciální psychoterapeuty se řadí: Irvin Yalom, Viktor Frankl a jeho žák Alfried Längle, Rollo May, Ludwig Binswanger, Medard Boss, Ronald David Laing, Emmy Van Deurzen. Ke konkrétním vyhraněným školám tohoto zaměření patří logoterapie či daseinsanalýza, ale i některé obory speciální, např. hagioterapie, přibližující se terapii pastorační.
Humanistická psychoterapie
editovatHumanistická psychoterapie vznikala v 50. letech 20. století a je velmi blízká existenciální psychoterapii. Carl Rogers založil na osobu zaměřenou psychoterapii. Ústředními rysy tohoto směru jsou: akceptace, empatie a aktivní naslouchání bez odsuzování klienta. Klient je veden k většímu sebeuplatnění – tedy k větší schopnosti být sám sebou. Zlí jazykové nazývají Rogersovskou terapii pro její nenásilný přístup Mhmmterapie.
Mezi další významné psychoterapeuty a psychology řadící se k humanistickému přístupu patří: Alfred Adler, Erik Erikson, Erich Fromm, Otto Rank, Harry Stack Sullivan.
Kognitivní psychoterapie
editovatRozlišuje se dále na směry:
- racionálně emoční psychoterapie: pomáhá klientovi zpracovat jeho systém přesvědčení o světě, o problému, apod., aby ho převedl k jeho reorganizaci a reorientaci
- kognitivně sociální psychoterapie: práce ve skupině, konfrontace našeho způsobu hodnocení sebe-sama, situace, apod. se skupinou
- kognitivní-behaviorální terapie (KBT): rychlovarná, práce s konkrétním problémem, snaha o změnu chování a myšlení tak, aby se tento problém znovu neobjevil nebo alespoň snížil svou závažnost
Behaviorální psychoterapie
editovatBehaviorální psychoterapie vychází z toho, že veškeré poruchy chování jsou vlastně naučenými reakcemi a je pouze třeba nalézt vhodnou přeučovací metodu.
Kognitivně behaviorální terapie
editovatKognitivně behaviorální terapie (KBT) je druh terapie obvykle používaný k léčbě depresí, úzkostných poruch, fóbií, poruch příjmu potravy a podobně. Spočívá v nahrazení patologických modelů chování modely, které jsou pro život vhodnější a racionálnější. Další snahou je objevit postupy, na nichž se jasně projeví posun v klientově myšlení či chování.
Systemická terapie
editovatFilozofickým pozadím systemické terapie je radikální konstruktivismus a sociální konstrukcionismus. Je jednak reakcí na rozvoj přírodních věd a kybernetiky „sebepozorujících se systémů“, jednak vznikla z potřeby překonat expertní modely psychoterapie. Terapeut není nezúčastněným expertem působícím "zvenku", ale vytváří spolu s klientem/y tzv. "terapeutický systém". Léčba tedy není kauzálním ovlivňováním směrem od odborníka ke klientovi, ale společným procesem, který vede k navyšování příležitostí vyvolat změnu systému zevnitř.
Gestalt terapie
editovatGestalt terapie je psychoterapeutický přístup založený na osobní odpovědnosti a zážitku tady a teď. Ve 40. a 50. letech 20. století ji založili Fritz Perls, Laura Perlsová a Paul Goodman.
Transformační systemická terapie
editovatTransformační systemická terapie (Satirovská transformační terapie) vychází z modelu růstu založeném Virginií Satirovou a rozpracovaném jejími žáky, který klade důraz na osobnost terapeuta. Terapie je zážitková a zaměřená na pozitivní změny, k posílení sebeúcty, odpovědnosti, schopnosti rozhodovat a kongruence.
Satiterapie
editovatSatiterapie je český psychoterapeutický přístup založený na léčbě všímání (všímavost = sati) si skutečně probíhajících procesů prožívání, které se vyskytují mimo dosah slov. Je to psychoterapie integrující techniky psychodramatu, pohybového a výtvarného vyjadřování pro zvnějšnění prožívání s postupy zaměřenými introspektivně za účelem získání osvobozujícího vhledu do životně důležitých souvislostí. Hlavním představitelem je Mirko Frýba.
Body-psychoterapie
editovatBody-psychoterapie (psychoterapie zaměřená na tělo) vychází z předpokladu funkční psychické a tělesné jednoty v osobnosti člověka a z možnosti přímé práce s tělem v rámci psychoterapie. Body-psychoterapeuti tak mohou využít kromě rozhovoru přístupy zaměřené na hlubší klientovo uvědomění tělesného prožívání, na práci s dotekem, dechem nebo pohybem. Počátky body-psychoterapie jsou spojeny především s prací psychoanalytika Wilhelma Reicha. Body-psychoterapie v současnosti zahrnuje desítky různých směrů v Evropě sdružených do Evropské asociace pro body-psychoterapii (European Association for Body Psychotherapy – EABP), která je členem Evropské asociace pro psychoterapii (European Association for Psychotherapy – EAP).
Transpersonální terapie
editovatJe metoda transpersonální psychologie, využívající k léčbě psychických poruch a závislostí nestandardní metody práce s pacientem. Jednotlivé postupy veskrze přejaty z tradiční medicíny přírodních léčitelů. Patří mezi ně například holotropní dýchání ve spojení s muzikoterapií, binaurální vlny, vjemová deprivace či aplikace psychedelik. Léčba spočívá v navození stavů hluboké meditace, sebereflexe, transu a uvolnění cesty k podvědomí za účelem reintegrace osobnosti. Jedním ze zakladatelů transpersonální psychologie a jejích metod léčby je též psychiatr českého původu Stanislav Grof. Ten se svojí ženou vyvinul v 70. letech metodu holotropního dýchání. Uvedená metoda je založena na principu nefarmakologického docílení stavů blízkých stavům po požití psychotropních látek. Zároveň slouží též k docílení perinatálních prožitků, jejich znovuprožití a zakomponování do celku lidské psychiky.
Patogenetická psychoterapie
editovatPatogenetická psychoterapie je druh kauzální psychoterapie založený na koncepci psychologie vztahů V. N. Mjasiščeva.
Integrovaná psychoterapie
editovatIntegrované terapie využívají principů více terapeutických metod. Známá je Integrovaná psychoterapie manželů Knoblochových, psychiatrů českého původu, kteří emigrovali do Kanady.
Terapeutické sezení
editovatTrvá zpravidla 45–90 minut. Mělo by být jasně prostorově ohraničené a je pravidlem, že co je řečeno v průběhu sezení, nedostává se za hranice místnosti. Výjimku tvoří pouze případy, kdy je např. v ohrožení něčí život, nebo kdy se klient přizná k vraždě. Výjimky jsou dány trestním zákoníkem č.40/2009 Sb., konkrétně § 367 (Nepřekažení trestného činu) a § 368 (Neoznámení trestného činu). Trestní zákoník stanovuje případy, kdy je nutné mlčenlivost porušit.
Cena hodinového terapeutického sezení v rámci živnostenské praxe se může značně lišit podle místa, praxe terapeuta, či jiných specifických okolností. Zpravidla se pohybuje od 1000 Kč/hodinu u zkušenějšího terapeuta, v Praze jsou sazby obecně vyšší než v jiných krajích, vyšší může být i cena párových setkání.[16][17]
Online psychoterapie
editovatPo roce 2015 se i v souvislosti s pandemií covid-19 rozvíjí online psychoterapie. Tímto pojmem se označuje terapeutický proces, při němž nedochází k osobnímu setkávání terapeuta se svým klientem. Videorozhovor je veden na dálku, přičemž se využívá různých online platforem. Výsledky studií naznačují, že efekt videorozhovoru je pro některé terapie srovnatelný s osobním rozhovorem, v některých případech dokonce i lepší.[18][19] Online psychoterapie se tak stává dobrým doplňkem osobní terapie pro klienty, kteří z časových či geografických důvodů nemohou absolvovat sezení, ale na straně terapeuta vyvstává vyšší nárok na vytvoření pevného terapeutického vztahu.
Významní terapeuti
editovat- Alfred Adler
- Ludwig Binswanger
- Medard Boss
- Milton Erickson
- Erik Erikson
- Sigmund Freud
- Hans Eysenck
- Viktor Emil Frankl
- Eugene Gendlin
- Stanislav Grof
- Karen Horneyová
- Carl Jung
- Ferdinand Knobloch
- Ronald David Laing
- Alfried Längle
- Abraham Maslow
- Rollo May
- Jakob Levy Moreno
- Fritz Perls
- Carl Rogers
- Virginie Satirová
- Burrhus Frederic Skinner
- Harry Stack Sullivan
- Irvin Yalom
Reference
editovat- ↑ Stanovy spolku Česká asociace pro psychoterapii, z.s. [online]. Česká asociace pro psychoterapii, z.s., 2017-10-12 [cit. 2020-04-17]. Dostupné online.
- ↑ VYMĚTAL, Jan. Úvod do psychoterapie. 2., aktualiz. vyd. Praha: Grada, 2003. ISBN 80-247-0253-3.
- ↑ VYMĚTAL, Jan, a kol. Obecná psychoterapie. 2., rozš. a přeprac. vyd. Praha: Grada, 2004. ISBN 80-247-0723-3.
- ↑ YALOM, Irvin. Chvála psychoterapie. Překlad Helena Hartlová. 1. vyd. Praha: Portál, 2003. ISBN 80-7178-761-2.
- ↑ Příloha č. 1 k vyhlášce č. 152/2018 Sb.
- ↑ Společnost ČPtS - Poslání a cíle [online]. Česká psychoterapeutická společnost [cit. 2022-03-13]. Dostupné online.
- ↑ National Awarding Organisations (NAO) [online]. European Association for Psychotherapy [cit. 2022-01-01]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Česká asociace pro psychoterapii: Adresář
- ↑ ČPtS: Adresář psychoterapeutů
- ↑ VZP: Seznam terapeutů
- ↑ Etický kodex České psychoterapeutické společnosti [online]. České psychoterapeutické společnosti ČLS JEP, 2013-04 [cit. 2022-01-01]. Dostupné online.
- ↑ Prohlášení o etických zásadách EAP [online]. Evropská asociace pro psychoterapii (EAP), 2002-07, rev. 2018-10 [cit. 2022-01-01]. Dostupné online.
- ↑ BRUCH, Hilde. Základy psychoterapie. Praha: Triton, 1997. ISBN 80-85875-45-4.
- ↑ KRATOCHVÍL, Stanislav. Základy psychoterapie. 5., přeprac. vyd. Praha: Portál, 2006. ISBN 80-7367-122-0.
- ↑ PROCHASKA, James O.; NORCROSS, John C. Psychoterapeutické systémy. Překlad Jiří Štěpo. Praha: Grada, 1999. ISBN 80-7169-766-4.
- ↑ Hedepy [online]. [cit. 2023-09-11]. Dostupné online.
- ↑ Terap.io [online]. [cit. 2023-09-11]. Dostupné online.
- ↑ ANDERSSON, Gerhard; CUIJPERS, Pim; CARLBRING, Per; RIPER, Heleen; HEDMAN, Erik. Guided Internet-based vs. face-to-face cognitive behavior therapy for psychiatric and somatic disorders: a systematic review and meta-analysis. World Psychiatry. 10. 2014, roč. 13, čís. 3, s. 288–295. Dostupné online [cit. 2020-04-17]. ISSN 2051-5545. DOI 10.1002/wps.20151. (anglicky)
- ↑ COOK, Jonathan E.; DOYLE, Carol. Working Alliance in Online Therapy as Compared to Face-to-Face Therapy: Preliminary Results. CyberPsychology & Behavior. 4. 2002, roč. 5, čís. 2, s. 95–105. Dostupné online [cit. 2020-04-17]. ISSN 1094-9313. DOI 10.1089/109493102753770480. (anglicky)
Související články
editovatExterní odkazy
editovatObrázky, zvuky či videa k tématu psychoterapie na Wikimedia Commons
Slovníkové heslo psychoterapie ve Wikislovníku
- Česká psychoterapeutická společnost České lékařské společnosti Jana Evangelisty Purkyně
- Česká asociace pro psychoterapii
- Česká arteterapeutická asociace
- BiblioHelp – léčba knihou
- Časopis Psychoterapie
- Český institut biosyntézy
- Česká daseinsanalytická společnost Archivováno 10. 6. 2016 na Wayback Machine.
- Společnost pro hagioterapii a pastorační medicínu
- Institut Virginie Satirové
- Česká společnost pro katatymně imaginativní psychoterapii
- Česká společnost kognitivně behaviorální terapie
- Společnost pro logoterapii a existenciální analýzu
- Česká psychoanalytická společnost
- Česká společnost pro psychoanalytickou psychoterapii
- Institut pro psychoterapii a poradenství zaměřené na člověka (PCA)
- Česká asociace transakční analýzy