Průjem
Průjem (diarea, diarrhea, diarrhoea) je porucha zažívání, která se projevuje častým vyprazdňováním řídkých exkrementů. Průjem je definován jako neformovaná stolice více než 3× za den, případně vodnatá stolice s překotným vyprázdněním a s přetrvávajícím nutkáním na stolici.[1]
Fyziologie pohybu tráveniny
editovatStřevem proteče denně asi 9 litrů tekutiny. Z toho jsou 2 l normálním per orálním příjmem, 7 l vzniká sekrecí slinných žláz, žaludku, pankreatu, jater, žluči a střevního sekretu. Tekutina je z 90 % zpětně vstřebávána v tenkém a z 8 % v tlustém střevě, takže denní obsah vody ve stolici je pouze 100–200 ml tekutin. Transport tekutiny ze střeva probíhá pasivně podél osmotického gradientu, který je stanoven obsahem střeva, elektrolyty a dalšími osmoticky aktivními látkami (cukry, aminokyseliny). Sodík (Na+) je aktivně zpětně vstřebáván a chloridy jsou naopak vylučovány do střevního lumen.
Patofyziologický mechanismus
editovatMechanismus vzniku průjmu může být různý:
- Osmotický průjem je vyprovokován hromaděním osmoticky aktivních látek v lumen, díky tomu dochází k fyzikálně-chemickému přestupu vody do střevního lumen. To vede jednak k vodnaté konzistenci střevního obsahu a jednak k tomu, že je zrychleno vyprazdňování. Nejčastěji je osmotický průjem vyvolán následujícími faktory:
- Požití osmoticky aktivních a špatně vstřebatelných roztoků, např. některá dietní sladidla nebo osmotická projímadla.
- Poruchy funkce některých střevních enzymů zajišťujících transport některých látek ze střevního lumen.
- Poruchy disacharidáz. Zejména je poměrně častá porucha laktázy, která se projevuje netolerancí mléka, resp. mléčného cukru laktóza.
- Snížení střevní plochy schopné transportu látek, například po chirurgickém odnětí části střeva.
- Sekreční průjem je způsoben tím, že jsou do lumen střeva zvýšenou měrou secernovány některé látky, které doprovází i voda. Nejčastěji je sekreční průjem vyvolán následujícími faktory:
- Některé bakteriální toxiny (enterotoxiny).
- Infekce některými enteroviry.
- Porucha vstřebávání žlučových kyselin nebo tuků, které v distálních partiích vede ke dráždění střeva.
- Dráždivá projímadla typu ricinový olej.
- Působení některých hormonů, např. serotonin.
- Zvažuje se i porucha autonomní nervové signalizace, ke které může dojít v důsledku autonomní neuropatie např. u nekompenzovaného diabetu.
- Průjem při akutním postižení struktury střevní stěny se objevuje obvykle u zánětlivých stavů, při kterých dochází k výrazným změnám střevní stěny:
- Idiopatické střevní záněty (Crohnova choroba, ulcerózní kolitida).
- Některé střevní infekce (salmonelóza)
- Střevní parazitózy
- Ischemické změny střevní stěny.
- Průjem při zvýšené filtraci tekutiny do střeva se objevuje při zvýšeném tlaku krve či lymfy ve střevní stěně. Takové podmínky nastanou zejména při následujících stavech:
- Parciální střevní obstrukce vede ke zvýšení tlaku v lumen střeva. Tlak se přenáší i na střevní stěnu a ta se "ždíme".
- Portání hypertenze, při které se do střevní stěny propaguje vyšší tlak z portálního řečiště.
- Průjem ze zvýšené motility je průjem v důsledku zrychleného posunu tráveniny střevem. Nejčastěji je takový průjem způsoben následujícími stavy:
- Stav po resekci žaludku, při kterém trávenina příliš rychle opouští zbytek žaludku.
- Syndrom dráždivého tračníku.
Průběh
editovatPodle doby průběhu se průjem dělí na akutní a chronický. Akutní průjem trvá obvykle 2-3 dny, jako horní hranice se stanovují 2-4 týdny. Nejčastější příčinou průjmu je infekce nebo nesnášenlivost některých potravin. Infekční průjem obvykle začíná nevolností a zvýšením teploty, pak se přidá bolest břicha a průjem. Ten přechází z kašovité ve vodovou až stříkavou stolici (obtížně zadržitelnou). Stolice může obsahovat hlen, či krev. Naproti tomu průjmy způsobené bakteriálními, či jinými toxiny v jídle nastupují rychleji a začínají přímo zvracením či průjmem. Trvá-li průjem déle, hovoří se o chronickém průjmu.[1]
Akutní průjem
editovatCestovatelský průjem
editovatV zemích s nízkou úrovní hygieny mnohé turisty postihne takzvaný cestovatelský průjem infekčního původu. Některé oblasti jsou tímto onemocněním natolik proslulé, že má i lokální názvy, například faraonova kletba či faraonova pomsta v Egyptě nebo Montezumova pomsta v Mexiku. Prevencí je nekonzumovat místní potraviny, které nelze uvařit nebo oloupat, včetně ledu do nápojů.[2]
Terapie
editovatAkutní průjem obvykle nevyžaduje zásadní terapii, pouze u dětí a u starších lidí je vyšší riziko dehydratace, tedy je třeba nemocného hydratovat ústy (perorálně) nebo i parenterálně (nitrožilně). Protože při průjmu dochází nejen ke ztrátám vody, ale i ke ztrátě některých elektrolytů, zejm. draslíku, je třeba tyto ztráty hradit. Déle trvající průjmy vyžadují pátrání po vyvolávajícím faktoru a jeho terapeutickém ovlivnění, pokud je to samozřejmě možné.[1]
V rámci běžné léčby můžeme narazit na tři typy přípravků proti průjmu, a to na střevní antiseptika určená k léčbě průjmů infekčního původu, střevní adsorbencia určená k léčbě průjmů způsobených otravou a střevní antimotilika, která sice nemají reálný terapeutický účinek, avšak jsou schopna eliminovat potřebu se vyprázdnit díky utlumení střevní peristaltiky.[3]
Reference
editovat- ↑ a b c LUKÁŠ, Karel. Průjem. Medicína pro praxi. 2006, čís. 3, s. 106–110. Dostupné online. ISSN 1803-5310.
- ↑ Faraonova kletba aneb cestovatelský průjem. www.ceskenoviny.cz [online]. 2008-06-06 [cit. 2023-11-11]. Dostupné online.
- ↑ Při střevních potížích pomůže správně zvolený lék. České noviny. 2015-12-23. Dostupné online [cit. 2018-05-18].
Související články
editovatExterní odkazy
editovatObrázky, zvuky či videa k tématu průjem na Wikimedia Commons
Slovníkové heslo průjem ve Wikislovníku
Přečtěte si prosím pokyny pro využití článků o zdravotnictví.