Rwandské království
Rwandské království (též známé jako Království Banyarwanda) bylo bantuským královstvím na území dnešní Rwandy, které se stalo vládnoucí monarchií Tutsiů.[1] Bylo jedním z nejstarších a nejvíce centralizovaných království v regionu střední a východní Afriky.[2] Později bylo připojeno pod německou a belgickou koloniální nadvládu, přičemž si udrželo část své autonomie. Monarchie Tutsiů byla zrušena v roce 1961 poté, co vypuklo etnické násilí mezi Hutu a Tutsi během rwandské revoluce, která začala v roce 1959.[3] Po referendu v roce 1961 se Rwanda stala republikou ovládanou Hutu a získala nezávislost na Belgii v roce 1962.[4]
Rwandské království Ubwami bw'u Rwanda Koninkrijk Roeanda Royaume du Rwanda Königreich Ruanda
| |||||||
Geografie
| |||||||
Obyvatelstvo | |||||||
Státní útvar | |||||||
Nezávislý stát (15. století–1897)
Část Německé východní Afriky (1897–1916) Část Ruanda-Urundi (1922–1961) | |||||||
Vznik
|
15. století
| ||||||
Zánik
|
1. července 1961 (vyhlášena republika)
| ||||||
Státní útvary a území | |||||||
|
Po revoluci byl poslední vládnoucí monarcha Kigeli V. vyhoštěn a nakonec se usadil ve Spojených státech. Od zrušení monarchie je udržována exilová vláda mimo Rwandu. Od 9. ledna 2017 je současným vyhlášeným králem Rwandy Yuhi VI.[5]
Historie
editovatPravděpodobně v 15. století se jednomu království podařilo pod vedením krále Gihangy začlenit několik svých blízkých sousedských území a vytvořit tak království Rwanda. Většina Hutuů, tvořící 82–85 % populace, byli převážně svobodní rolníci, zatímco králové, známí jako Mwami, byli výhradně Tutsiové z klanu Nyiginya. Někteří Hutuové byli jistě součástí šlechty, a stejně tak došlo ke značnému prolínání.
Před 19. stoletím bylo všeobecně přijímáno, že Tutsiové disponovali vojenskou mocí, zatímco Hutuové excelovali v zemědělských dovednostech.
Pozice královny matky byla důležitá, řídila královskou domácnost a byla silně zapojena do dvorské politiky. Když jejich synové nastoupili na trůn, matky přijaly nové jméno. Toto by se skládalo z nyira-, což znamená „matka“, za kterým by obvykle následovalo královské jméno nového krále; pouze králové jménem Mutara se neřídí touto konvencí, jejich matky berou jméno Nyiramavugo (matka dobré rady).
Pozice královny matky byla významná, neboť měla na starosti řízení královské domácnosti a byla aktivně zapojena do dvorské politiky.[6] Když pak její synové usedli na trůn, matky přijímaly nová jména. Ty se skládala z "nyira-", což znamená „matka“, následovaného královským jménem nového panovníka. Výjimkou jsou králové jménem Mutara, jejichž matky nesledovaly tuto konvenci a používaly jméno Nyiramavugo (matka dobré rady).[7]
Když králové centralizovali svou moc a autoritu, přistoupili k rozdělování půdy mezi jednotlivce, spíše než aby dovolili, aby přešla přes skupiny linií, přičemž mnoho dědičných náčelníků byli Hutuové. Většina náčelníků jmenovaných Mwamimi byli Tutsiové.[8] Přerozdělení půdy, nařízené mezi lety 1860 a 1895 Kigeli IV Rwabugiri, vyústilo v uvalený patronátní systém. Podle tohoto systému požadovali jmenovaní tutsiští náčelníci manuální práci od Hutuů výměnou za právo zabírat jejich zemi. Tento systém zanechal Hutu v nevolnickém stavu, s tutsijskými náčelníky jako jejich feudálními pány.[9][10]
Pod Mwami Rwabugiri se Rwanda stala expanzivním státem. Rwabugiri se nezabýval hodnocením etnické identity dobytých národů a jednoduše je všechny označil jako „Hutu“. Titul „Hutu“ se tak stal transetnickou identitou spojenou s podmaněním. I když nadále zbavoval Hutu společenských a politických práv, tato strategie přispěla k upevnění přesvědčení, že "Hutu" a "Tutsi" jsou spíše socioekonomickými než etnickými rozdíly. V praxi to znamenalo, že bylo možné kwihutura, tj. "zbavit se hutuství", hromaděním bohatství a vzpourou proti sociální hierarchii.[11]
Koncem 19. století uzavřel hranice království Mwami Rwabugiri, který je považován za největšího rwandského krále. V roce 1900 se tak Rwanda stala jednotným státem s centralizovanou vojenskou strukturou.[12]
Díky své izolaci bylo zapojení Rwandy do obchodu s otroky v Indickém oceánu až do konce 19. století extrémně omezené. První Evropané dorazili do Rwandy až v roce 1894, čímž se Rwanda stala jednou z posledních oblastí Afriky, kterou Evropané prozkoumali.[13] V roce 1897 založilo Německo přítomnost ve Rwandě a vytvořilo alianci s králem, což znamenalo začátek koloniální éry.[14]
Reference
editovatV tomto článku byl použit překlad textu z článku Kingdom of Rwanda na anglické Wikipedii.
- ↑ Rwanda - Cultural, Institutions, Heritage. www.britannica.com [online]. [cit. 2023-12-25]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Central Africa - Colonialism, Resources, Exploitation. www.britannica.com [online]. [cit. 2023-12-25]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Rwanda genocide of 1994 | Summary, Background, Deaths, & Facts. www.britannica.com [online]. 2023-12-20 [cit. 2023-12-25]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ The Encyclopedia of Empire. Příprava vydání Nigel Dalziel, John M MacKenzie. 1. vyd. [s.l.]: Wiley Dostupné online. ISBN 978-1-118-44064-3, ISBN 978-1-118-45507-4. DOI 10.1002/9781118455074.wbeoe047. (anglicky) DOI: 10.1002/9781118455074.
- ↑ PERRAUDIN, Frances; REPORTER, Frances Perraudin North of England. Rwanda's new king named – a father of two living on an estate near Manchester. The Guardian. 2017-01-12. Dostupné online [cit. 2023-12-25]. ISSN 0261-3077. (anglicky)
- ↑ PRUNIER, Gérard. The Rwanda Crisis, 1959-1994: History of a Genocide. [s.l.]: Hurst 410 s. Dostupné online. ISBN 978-1-85065-243-4. (anglicky) Google-Books-ID: 6hwCdeYHZKcC.
- ↑ LÉON DELMAS; DELMAS, Léon. Généalogies de la noblesse (les Batutsi) du Ruanda : dans l'Afrique centrale, région du Lac Kivu, une des sources du Congo and du fleuve Kagera, la source du Nil. [s.l.]: Kadgayi : Vicariat Apostolique du Ruanda 280 s. Dostupné online.
- ↑ Bakiga People and their Culture. web.archive.org [online]. 2018-03-26 [cit. 2023-12-25]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne 2018-03-26.
- ↑ POTTIER, Johan. Re-imagining Rwanda. catdir.loc.gov [online]. [cit. 2023-12-25]. Dostupné online.
- ↑ Neighbours who kill 'without hatred': Hutus and Tutsis deny the depth. The Independent [online]. 1994-04-10 [cit. 2023-12-25]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ MAGNARELLA, Paul J. Comprehending Genocide: The Case of Rwanda. Global Bioethics. January 2000, s. 23–43. ISSN 1128-7462. DOI 10.1080/11287462.2000.10800754. S2CID 141600246. (anglicky)
- ↑ Kingdom of Rwanda. www.britannica.com [online]. [cit. 2023-12-25]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ MOVING BEYOND COLONIAL CONTROL? ECONOMIC FORCES - ProQuest. www.proquest.com [online]. [cit. 2023-12-25]. Dostupné online.
- ↑ CARNEY, J. J. Rwanda Before the Genocide: Catholic Politics and Ethnic Discourse in the Late Colonial Era. [s.l.]: Oxford University Press 358 s. Dostupné online. ISBN 978-0-19-998228-8. (anglicky) Google-Books-ID: lKFpAgAAQBAJ.
Literatura
editovat- ZÁHOŘÍK, Jan. Dějiny Rwandy a Burundi. Praha: NLN, Nakladatelství Lidové noviny, 2012. 264 s. ISBN 978-80-7422-175-0
Externí odkazy
editovatObrázky, zvuky či videa k tématu Rwandské království na Wikimedia Commons