Sofia Goggiová
Sofia Goggiová (nepřechýleně: Goggia, * 15. listopadu 1992 Bergamo) je italská alpská lyžařka specializující se na rychlostní disciplíny sjezd, obří slalom a Super-G. Závodí také v superkombinaci.
Sofia Goggiová | |
---|---|
Sofia Goggiová, 2019 | |
Datum narození | 15. listopadu 1992 (31 let) |
Místo narození | Bergamo, Itálie |
Výška | 169 cm |
Hmotnost | 67 kg |
Sportovní informace | |
Sport | alpské lyžování |
Klub | G.S. Fiamme Gialle[1] |
Lyže | Atomic |
Světový pohár v alpském lyžování | |
Debut | 28. prosince 2011 (v 19 letech) |
Nejlepší umístění | 3. (2017) |
Počet výher | 17 (12 sjezd, 5 Super-G) |
Stupně vítězů | 40 (22 sjezd, 12 Super-G, 5 obří sl., 1 komb.) |
Malý glóbus | 3 (sjezd: 2018, 2021, 2022) |
Medaile v alpském lyžování | |
Olympijské hry | 1 – 1 – 0 |
Mistrovství světa | 0 – 1 – 1 |
Údaje v infoboxu aktualizovány dne 5. dubna 2022 Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Přehled medailí | ||
---|---|---|
Zimní olympijské hry | ||
zlato | 2018 Pchjongčchang | sjezd |
stříbro | 2022 Peking | sjezd |
Mistrovství světa v alpském lyžování | ||
stříbro | 2019 Åre | superobří slalom |
bronz | 2017 Svatý Mořic | obří slalom |
Na Zimních olympijských hrách 2018 v Pchjongčchangu se stala olympijskou vítězkou ve sjezdu,[2] jakožto jediný šampion italské výpravy v lyžování. Z pekingské Zimní olympiády 2022 přidala stříbrnou medaili v téže disciplíně, přestože ji limitovalo tři týdny staré zranění kolene.[3] V rámci světových šampionátů získala dvě medaile. Na Mistrovství světa 2017 ve Svatém Mořici obsadila třetí místo v obřím slalomu.[4] Z MS 2019 v Åre si odvezla stříbrnou medaili v superobřím slalomu s minimální ztrátou dvou setin sekundy na Mikaelu Shiffrinovou.[5]
Ve Světovém poháru debutovala lienzským obřím slalomem v prosinci 2011, v němž nepostoupila do druhého kola. V celkovém konečném hodnocení poháru se nejlépe umístila v sezóně 2016/2017 na 3. pozici. Malý křišťálový glóbus za sezónní vítězství ve sjezdu poprvé vybojovala v ročníku 2017/2018 o pouhé tři body před Vonnovou. Další vítězství přidala v sezónách 2020/2021 a 2021/2022. Stala se tak čtvrtou italskou držitelkou malého glóbu po Compagnoniové (obří slalom, 1997), Kostnerové (sjezd, 2001 a 2002) a Karbonové (obří slalom, 2008).[6]
Do října 2022 ve Světovém poháru vyhrála 17 závodů, z toho 12 ve sjezdu a 5 v superobřím slalomu. Premiérového triumfu dosáhla během března 2017 sjezdovým vítězstvím v olympijském středisku Čongson. Následující den ovládla i Super-G. V ročníku 2020/2021 vyhrála čtyři sjezdy v řadě, když si připsala prvenství ve Val-d'Isère, Svatém Antonu a dvě v Crans-Montaně. Naposledy předtím tohoto výkonu dosáhla Američanka Lindsey Vonnová během roku 2018.[7]
V sezóně 2020/2021 vyhrála do února čtyři z pěti odjetých sjezdů a v pátém obsadila druhé místo. Dva týdny před Světovým šampionátem 2021 v Cortině si však zlomila horní část holenní kosti během odpočinkové jízdy na turistické sjezdovce namísto zrušeného závodu v Garmisch-Partenkirchenu. V milánské nemocnici nemusela podstoupit operaci, ale sezóna pro ni skončila pro předpokládanou 45denní rekonvalescenci.[8][9][10]
V letech 2017 a 2018 byla vyhlášena italskou Sportovkyní roku.[11] V roce 2019 ji italský olympijský výbor jmenoval ambasadorkou na podporu pořádání Zimních olympijských her 2026 v Miláně a Cortině. V této roli se tak připojila k Albertu Tombovi.[12] V červnu 2019 se zúčastnila volby v lausannském centru MOV, v níž Italové porazili švédskou kandidaturu. V témže roce se rovněž stala velvyslankyní pro Mistrovství světa 2021 v Cortině.[13] Italský olympijský výbor ji vybral za vlajkonošku na zahajovacím ceremoniálu Zimních olympijských her 2022 v Pekingu.[14] Dva týdny před olympiádou si však při pádu v cortinském Super-G přivodila drobnou zlomeninu holenní kosti a poškodila zkřížený vaz v levém koleni. Role vlajkonošky tak připadla snowboardkrosařce Michele Moioliové. V rámci rychlé rekonvalescence po zahajovacím ceremoniálu odletěla do Pekingu.[15] Z olympijského Super-G se však odhlásila, když ji nedoléčené koleno stále nedovolilo zasáhnout do závodu.[16] O čtyři dny později se postavila na start sjezdu, v němž dojela druhá.
Světový pohár
editovatSezónní vítězství – křišťálové glóby
editovatSezóna | Disciplína |
2018 | sjezd |
---|---|
2021 | sjezd |
2022 | sjezd |
Stupně vítězů
editovatPřehled
editovatSlalom | Obří slalom | Sjezd | Super-G | Kombinace | Paralel. sl. | Celkem | |
Výhry | 0 | 0 | 12 | 5 | 0 | 0 | 17 |
Pódium | 0 | 5 | 22 | 12 | 1 | 0 | 40 |
Závody
editovatUmístění na stupních vítězů | ||||
Sezóna | datum | místo konání | disciplína | umístění |
2017 (2 vítězství) |
26. listopadu 2016 | obří slalom | 3. | |
2. prosince 2016 | sjezd | 2. | ||
4. prosince 2016 | Super-G | 3. | ||
10. prosince 2016 | obří slalom | 2. | ||
16. prosince 2016 | superkombinace | 3. | ||
17. prosince 2016 | sjezd | 3. | ||
7. ledna 2017 | obří slalom | 2. | ||
28. ledna 2017 | sjezd | 2. | ||
29. ledna 2017 | Super-G | 2. | ||
4. března 2017 | sjezd | 1. | ||
5. března 2017 | Super-G | 1. | ||
15. března 2017 | sjezd | 3. | ||
19. března 2017 | obří slalom | 2. | ||
2018 (3 vítězství) |
16. prosince 2017 | Super-G | 2. | |
17. prosince 2017 | Super-G | 3. | ||
6. ledna 2018 | obří slalom | 3. | ||
14. ledna 2018 | sjezd | 1. | ||
19. ledna 2018 | sjezd | 1. | ||
3. února 2018 | sjezd | 2. | ||
4. února 2018 | sjezd | 2. | ||
14. března 2018 | sjezd | 2. | ||
15. března 2018 | Super-G | 1. | ||
2019 (1 vítězství) |
26. ledna 2019 | Super-G | 2. | |
27. ledna 2019 | sjezd | 2. | ||
23. února 2019 | sjezd | 1. | ||
2020 (1 vítězství) |
14. prosince 2019 | Super-G | 1. | |
2. února 2020 | Super-G | 2. | ||
2021 (4 vítězství) |
18. prosince 2020 | sjezd | 2. | |
19. prosince 2020 | sjezd | 1. | ||
9. ledna 2021 | sjezd | 1. | ||
22. ledna 2021 | sjezd | 1. | ||
23. ledna 2021 | sjezd | 1. | ||
2022 (6 vítězství) |
3. prosince 2021 | sjezd | 1. | |
4. prosince 2021 | sjezd | 1. | ||
5. prosince 2021 | Super-G | 1. | ||
18. prosince 2021 | sjezd | 1. | ||
19. prosince 2021 | Super-G | 1. | ||
22. ledna 2022 | sjezd | 1. | ||
27. února 2022 | |
sjezd | 3. |
Konečné pořadí v sezónách
editovatSezóna | |||||||
Věk | Celkové | Slalom | Obří slalom | Super-G | Sjezd | Kombinace | |
2014 | 21 let | 85. | — | — | 30. | — | — |
2015 | 22 let | 123. | — | — | 58. | — | — |
2016 | 23 let | 38. | — | 22. | 20. | 32. | 35. |
2017 | 24 let | — | 6. | 8. | |||
2018 | 25 let | 4. | — | 22. | 5. | 17. | |
2019[p 1] | 26 let | 22. | — | 43. | 14. | 7. | — |
2020 | 27 let | 11. | — | 19. | 8. | 17. | — |
2021[p 2] | 28 let | 9. | — | 13. | 18. | — | |
2022 | 29 let | 6. | — | 35. | 5. | ||
Aktualizováno k 5. dubnu 2022 |
Vrcholné akce
editovatMistrovství světa
editovatRok | Věk | Slalom | Obří slalom | Super-G | Sjezd | Kombinace | Týmy |
2013 | 20 let | — | — | 4. | 22. | 7. | — |
2015 | 22 let | nestartovala | |||||
2017 | 24 let | — | 3. | 10. | 4. | DNF2 | — |
2019 | 26 let | — | DNF2 | 2. | 15. | — | — |
2021 | 28 let | nestartovala pro zranění | |||||
DNF1/2 – nedojela do cíle v 1. nebo 2. kole |
Zimní olympijské hry
editovatRok | Věk | Slalom | Obří slalom | Super-G | Sjezd | Kombinace | Týmy |
2018 | 25 let | — | 11. | 11. | 1. | DNS | — |
2022 | 29 let | nestartovala pro zranění | 2. | — | |||
DNS – nenastoupila na start |
Odkazy
editovatPoznámky
editovat- ↑ V říjnu 2018 si Goggiová během tréninku v rakouském Hintertuxu přivodila zlomeninu pravého hlezna.[17][18] Sezónu Světového poháru zahájila až 26.–27. ledna 2019 druhými místy v Super-G a sjezdu v Garmisch-Partenkirchenu.[19][20]
- ↑ V závěru ledna 2021 si Goggiová během rekreační jízdy v Garmisch-Partenkirchenu zlomila horní část holenní kosti a sezóna pro ni skončila.
Reference
editovatV tomto článku byl použit překlad textu z článku Sofia Goggia na anglické Wikipedii.
- ↑ Sofia Goggia - Athlete Information [online]. FIS, 2021 [cit. 2021-01-26]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ iDNES.cz, ČTK. Sjezd ovládla Italka Goggiaová, Pauláthová se vešla do třicítky. iDNES.cz [online]. 2018-02-21 [cit. 2018-02-23]. Dostupné online.
- ↑ Magický návrat nezničitelné Goggiové. Před třemi týdny si zlomila nohu, teď má stříbro ze sjezdu. cnn.iprima.cz [online]. Prima F. T. V., 2022-02-15 [cit. 2022-02-15]. Dostupné online.
- ↑ Tessa Worleyová má druhé zlato ve dvou dnech. Na MS ovládla obří slalom. iROZHLAS [online]. Český rozhlas, 2017-02-18 [cit. 2021-01-25]. Dostupné online.
- ↑ tie. Shiffrinová je mistryní světa v super-G. Pauláthová porazila Ledeckou. iDNES.cz [online]. 2019-02-05 [cit. 2019-02-11]. Dostupné online.
- ↑ Lindsey Vonn wins in Are but misses out on history as Goggia takes downhill title [online]. Eurosport, 2018-03-14 [cit. 2021-01-25]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Ledecká narazila ve sjezdu v Crans Montaně do ochranné sítě, je ale v pořádku [online]. ČT sport, 2021-01-23 [cit. 2021-01-25]. Dostupné online.
- ↑ Ledecká má o soupeřku méně, Goggiaová se zranila na turistické sjezdovce a přijde o mistrovství světa. iROZHLAS [online]. Český rozhlas, 2021-02-01 [cit. 2021-02-14]. Dostupné online.
- ↑ Tomáš Macák. Sportovní tragédie lyžařské hvězdy, které už došly slzy. Přesunem do údolí si odstřelila šampionát. cnn.iprima.cz [online]. Prima F. T. V., 2021-02-02 [cit. 2021-02-15]. Dostupné online.
- ↑ Goggia shock, knee fracture: farewell to Cortina’s world championships. Italy24 News English [online]. 2021-02-01 [cit. 2021-02-15]. Dostupné online. (anglicky)[nedostupný zdroj]
- ↑ Gazzetta Sports Awards 2018: Tortu è l'Uomo dell'anno, bis per la Goggia. ItalVolley femminile, squadra top. La Gazzetta dello Sport [online]. Milano: 2018-12-04 [cit. 2021-01-25]. Dostupné online. (italsky)
- ↑ HIGGINS, Sean. Sofia Goggia Named Ambassador for Italian Winter Olympic Bid [online]. 2019-06-17 [cit. 2021-01-25]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2021-03-26. (anglicky)
- ↑ 2021 Ski World Championship has a new ambassador [online]. FIS, 2019-08-22 [cit. 2021-01-25]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Taliani už oznámili, kto ponesie vlajku na ZOH. Bude to Vlhovej súperka. Sme.sk [online]. 2021-10-22 [cit. 2021-12-05]. Dostupné online. (slovensky)
- ↑ ZOH 2022 | Zraněná Goggiaová už lyžuje a chystá se do dějiště olympiády. Sport.cz [online]. 2022-02-05 [cit. 2022-02-07]. Dostupné online.
- ↑ Talianska lyžiarka Sofia Goggiová nebude na ZOH. Denník N [online]. 2022-02-10 [cit. 2022-02-14]. Dostupné online. (slovensky)
- ↑ Olympic downhill champion Goggia fractures ankle [online]. France24, 2018-10-20 [cit. 2021-01-25]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Olympic downhill champion Goggia plans return from injury. AP NEWS [online]. 2019-01-16 [cit. 2021-01-25]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Winter sports news - Sofia Goggia comes back from injury to claim Super G silver at Garmisch [online]. Eurosport, 2019-01-26 [cit. 2021-01-25]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Venier denies Olympic champ Goggia downhill win in Garmisch [online]. France24, 2019-01-27 [cit. 2021-01-25]. Dostupné online. (anglicky)
Externí odkazy
editovatObrázky, zvuky či videa k tématu Sofia Goggiová na Wikimedia Commons
- Sofia Goggiová v databázi Mezinárodní lyžařské federace (anglicky)
- Sofia Goggiová v databázi Olympedia (anglicky)
- Sofia Goggiová na stránce Atomic
- Sofia Goggiová na Facebooku
- Sofia Goggiová na X (dříve Twitteru)
- Sofia Goggiová na Instagramu