rozpracovat
Jump to navigation
Jump to search
Czech
[edit]Etymology
[edit]Pronunciation
[edit]Verb
[edit]rozpracovat pf
Conjugation
[edit]Conjugation
Infinitive | rozpracovat, rozpracovati | Active adjective | rozpracovavší |
---|---|---|---|
Verbal noun | rozpracování | Passive adjective | rozpracovaný |
Present forms | indicative | imperative | ||
---|---|---|---|---|
singular | plural | singular | plural | |
1st person | rozpracuji, rozpracuju (coll.) |
rozpracujeme | — | rozpracujme |
2nd person | rozpracuješ | rozpracujete | rozpracuj | rozpracujte |
3rd person | rozpracuje | rozpracují, rozpracujou (coll.) |
— | — |
The verb rozpracovat does not have present tense and the present forms are used to express future only. |
Participles | Past participles | Passive participles | ||
---|---|---|---|---|
singular | plural | singular | plural | |
masculine animate | rozpracoval | rozpracovali | rozpracován | rozpracováni |
masculine inanimate | rozpracovaly | rozpracovány | ||
feminine | rozpracovala | rozpracována | ||
neuter | rozpracovalo | rozpracovala | rozpracováno | rozpracována |
Transgressives | present | past |
---|---|---|
masculine singular | — | rozpracovav |
feminine + neuter singular | — | rozpracovavši |
plural | — | rozpracovavše |
Derived terms
[edit]See also
[edit]Further reading
[edit]- “rozpracovati”, in Příruční slovník jazyka českého (in Czech), 1935-1957
- “rozpracovati”, in Slovník spisovného jazyka českého (in Czech), 1960–1971, 1989
- “rozpracovat”, in Internetová jazyková příručka (in Czech)