Paul Öpik
Artiklis ei ole piisavalt viiteid. |
Paul Öpik (22. jaanuar 1888 Tallinn – 23. juuni 1967 Tallinn) oli eesti majandustegelane ja pankur.
Lõpetas 1906. aastal Tallinna Reaalkooli ja 1913. aastal Riia Polütehnilise Instituudi.
Osales ohvitserina Esimeses maailmasõjas ja hiljem alamleitnandina Vabadussõjas.
Novembrist 1922 kuni jaanuarini 1923 oli Paul Öpik I Riigikogu koosseisus asendusliige, kuid astus ise samuti tagasi ja tema asemel läks Riigikokku Karl Mikita.
1923–1925 Riigikassa juhataja, 1925–1928 Eesti Panga direktor, 1928–1940 Pikalaenu Panga president. Alates 24. jaanuarist 1940 Töötülide Lahendamise Komisjoni esimees.
Teise maailmasõja ajal aastatel 1941–1945 oli ta Nõukogude tagalas.
Tema allkiri on Eesti 50-pennisel ja 1-margasel (mõlemad 1919) kassatähel.
Isiklikku
[muuda | muuda lähteteksti]Tema vennad olid Armin, Ernst ja Oskar Öpik.
Tema poeg oli energeetikateadlane Ilmar Öpik, kelle poeg Andres Öpik oli keemiaprofessor.
Välislingid
[muuda | muuda lähteteksti]- I Riigikogu liikmed
- Eesti pankurid
- Kaitseliidu Vanematekogu liikmed
- Kaitseliidu Tallinna maleva liikmed
- Riia Tehnikaülikooli vilistlased
- Tallinna Reaalkooli vilistlased
- Esimese maailmasõja veteranid Eestis
- Vabadussõja veteranid
- Eesti Punase Risti II järgu I astme teenetemärgi kavalerid
- Kotkaristi V klassi teenetemärgi kavalerid
- Valgetähe II klassi teenetemärgi kavalerid
- Metsakalmistule maetud
- Sündinud 1888
- Surnud 1967