Ero sivun ”Sello” versioiden välillä
[arvioimaton versio] | [arvioimaton versio] |
p Botti muokkasi: be-x-old:Віялянчэль |
p Botti lisäsi: sk:Violončelo |
||
Rivi 74: | Rivi 74: | ||
[[ru:Виолончель]] |
[[ru:Виолончель]] |
||
[[simple:Cello]] |
[[simple:Cello]] |
||
[[sk:Violončelo]] |
|||
[[sl:Violončelo]] |
[[sl:Violončelo]] |
||
[[sr:Виолончело]] |
[[sr:Виолончело]] |
Versio 6. elokuuta 2009 kello 22.45
Sello on jousisoitin, joka muistuttaa jossakin määrin viulua. Sello on kuitenkin paljon suurempi, ja toisin kuin viulua, sitä soitetaan pystyasennossa istuvan soittajan jalkojen välissä. Sello tuetaan maahan sen pohjassa olevan metallisen piikin avulla. Sellisti liikuttaa joustaan vaakatasossa kielten päällä.
Sellonuotit on yleensä kirjoitettu basso- eli F-avaimelle, mutta korkeimmille äänille käytetään myös tenoriavainta tai jopa G-avainta. Sellossa on neljä kvintin välein viritettyä kieltä: C (matalin), G, d ja a.
Selloa käytetään lähinnä länsimaisessa taidemusiikissa. Se on osa sinfoniaorkesteria ja jousikvartettia sekä usein mukana myös muissa kamarimusiikkiryhmissä. Sellolle on sävelletty lukuisia konserttoja ja sonaatteja. Populaarimusiikissa sello on harvinaisempi; vaikka se saattaa olla mukana yhtyeen levyllä on harvinaista, että sello kuuluisi yhtyeen tavalliseen kokoonpanoon. Poikkeus tästä on Apocalyptica, nelihenkinen suomalainen sellistiryhmä, joka tunnetaan parhaiten kuuluisien heavy metal -kappaleiden versioinneistaan.
Tunnettuja sellosävellyksiä
- Bachin sellosarjat
- Joseph Haydnin sellokonsertot
- Robert Schumannin sellokonsertto
- Antonín Dvořákin sellokonsertto
- Camille Saint-Saënsin "Joutsen" (teoksesta Eläinten Karnevaali)
- Max Bruchin adagio sellolle ja orkesterille "Kol Nidrei"
Katso myös
Malline:Link FA Malline:Link FA Malline:Link FA Malline:Link GA