Karolineburgin kartano
Karolineburgin kartano sijaitsee Kajaanin Teppanassa Kajaaninjoen pohjoisrannalla. Se oli Kajaanin maalaiskunnan puolella vuoteen 1977, jolloin maalaiskunta yhdistettiin Kajaanin kaupunkiin. Se on ainoa Kainuussa sijainnut kartanotyyppinen maatila.
Kartanon puisto
muokkaaKarolineburgin kartanon puisto on edelleen merkittävä viheralue, joka muodostaa jatkumon Pöllyvaaran lähivirkistysalueeseen. Siellä on viettänyt aikaansa muun muassa Elias Lönnrot erityisesti mielikoivunsa alla vapaasta Ämmäkoskesta nauttien. Puisto on uhattuna Kruununpuodinmäen siltahankkeen takia.[1][2]
Tilan historiaa
muokkaaKartanon paikalla sijaitsi 1800-luvun alussa Tuovilan tilaan kuulunut Joutavan torppa. Kajaanin tuomiokunnan tuomarina toiminut Fredrik Calamnius osti alueen 1835 ja seuraavana vuonna valmistui kartanon silloin vielä yksikerroksinen päärakennus. Calamnius nimesi kartanon vaimonsa Karolinan mukaan Karolineburgiksi. Kartanossa järjestettiin Calamniuksen aikana juhlia ja illanviettoja joihin osallistuivat Kajaanin säätyläiset mukaan lukien kaupungissa piirilääkärinä toiminut Elias Lönnrot. Kartanoon kuului useita torppia ja suuri maa-alue Kajaaninjoen pohjoispuolella. Calamniuksen kuoltua kartanon ylläpito kävi hänen leskelleen ylivoimaiseksi, ja hän myi kartanon 1843. Hänen jälkeensä omistaja oli Samuel Henrik Kyander.
Vuonna 1895 Uleåborgs Sågverk Ab:n palveluksessa ollut John Norblad myi omistamansa Karolineburgin kartanon oululaisille J. W. Snellman G:sonille ja Uleåborgs Sågverkille. Kartanon pinta-ala oli tällöin 410 hehtaaria. Norblad oli asunut Karolineburgissa vuodesta 1886, ja hän oli suunnitellut paperitehtaan ja puuhiomon perustamista kartanon maille Kajaaninjoen rantaan. Tämä hanke jäi kuitenkin vielä häneltä toteuttamatta.
Karolineburg siirtyi sitten J. W. Snellman G:sonilta ensin Ab Uleå Oy:n omistukseen ja vuonna 1926 Kajaanin Puutavara Oy:n (myöhemmin Kajaani Oy) omistukseen. Kajaani Oy:n aikana kartanon alueelle rakennettiin muutamia lisärakennuksia, muun muassa arkkitehti Eino Pitkäsen suunnittelema niin kutsuttu Uusi pytinki vuonna 1949.
Karolineburg siirtyi 1987 nimeään kantavan osakeyhtiön omistukseen 1987. Yhtiön taustalla olivat Best-Rest -hotelliketjun pääomistaja Vesa Palokari ja vaimonsa Raili. Kartanorakennus kunnostettiin perusteellisesti ja oli Best-Restin konkurssin 1992 jälkeen vuokrattuna ulkopuoliselle ravintola- ja majoituskäyttöön. Vuonna 2012 päättyneen vuokrasopimuksen jälkeen Karolineburg Oy otti rakennuksen omaan käyttöön, ja saman vuoden syksyllä aloitettiin kunnostyöt. Kevääseen 2014 mennessä on päärakennuksen korjaus valmis, ja sen jälkeen maalataan ulkorakennukset. Yritys harjoittaa tiloissa edelleen ravintola- ja majoitustoimintaa.[3][4]
Lähteet
muokkaa- Karolineburgin kartanon historia (Arkistoitu – Internet Archive)
- Elias Lönnrotin vuosiin liittyviä kohteita tämän päivän Kajaanissa (Arkistoitu – Internet Archive)
- Tapio Karjalainen: Puutavarayhtiöiden maanhankinta ja -omistus pohjois-Suomessa vuosina 1885-1939. Historian laitos, Oulun yliopisto 2000. Luku 3.3. Kauppahuoneiden ja puutavarayhtiöiden ostamien tilojen määrä, pinta-ala ja alueellinen jakaantuminen / 3.3.1. Kainuu
Viitteet
muokkaa- ↑ Katja Mabrouk: KATSO VIDEO! Tältä Kruununpuodinmäen silta näyttäisi Kajaaninjoen ympäristössä - sillan hyödyllisyys puhutti valtuuston iltakoulussa (Video) (nettiversio) Kainuun Sanomat. 30.8.2019. Kajaani: Alma Media. Arkistoitu 23.4.2021. Viitattu 23.4.2021.
- ↑ Hannu Koskela: Suomen kartanot 8/8: Karolineburgin kartano Kainuussa Apu. 15.8.2018. Viitattu 23.4.2021.
- ↑ Koskela, Hannu: Suomen kartanot 8/8: Karolineburgin kartano Kainuussa Apu. 15.8.2018. Viitattu 13.7.2024.
- ↑ Kajaanin kartano ei rapistu. Yle Uutiset 1.4.2014
Aiheesta muualla
muokkaa