Shah Jahan
Shah Jahan (5. tammikuuta 1592 Lahore[1] – 22. tammikuuta 1666) oli Intian Suurmogulien valtakunnan viides hallitsija vuosina 1628–1658. Maailmalla hänet tunnetaan parhaiten Unescon maailmanperintökohteeksi valitusta Taj Mahal -muistomerkistä, jonka hän rakennutti persialaisen vaimonsa muistolle[2][1].
Shah Jahanin hallituskaudella valtakunta kävi sotia Deccanissa (1636 ja 1655) ja valloitti Bijapurin ja Golcondan. Se joutui puolustautumaan uzbekkien ja persialaisten hyökkäyksiä vastaan. Vuonna 1658 Shah Jahan joutui poikansa Aurangzebin vangitsemaksi ja hänen hallituskautensa päättyi.[1]
Akbarin jälkeiset suurmogulihallitsijat olivat ankarampia kuin Akbar. Myös Jahan oli häikäilemätön hallitsija[1]. Hän jopa määräsi hindutemppeleitä tuhottaviksi, muttei hänen määräyksiään noudatettu. 1700-luvulla eurooppalaiset pystyivät hallitsemaan meriä ja joitakin rannikon alueita, koska suurmogulien valtakunnalla ei ollut laivastoa, Valtakunta kasvoi, mutta enää se ei ollut yhtä vauras. Verotus oli niin ankaraa, että talonpojat luopuivat maistaan välttääkseen verot. Akbarin hyvällä hallintokaudella turvallisiksi tehdyistä teistä tuli nyt rosvojen saalistuspaikkoja.
Lähteet
muokkaa- ↑ a b c d Kaisu-Maija Nenonen & Ilkka Teerijoki: Historian suursanakirja, s. 1095. WSOY, 1998. ISBN 951-0-22044-2.
- ↑ Shah Jahan, Mughal Emperor India Net Zone. Viitattu 16.7.2013. (englanniksi)
Aiheesta muualla
muokkaaKuvia tai muita tiedostoja aiheesta Shah Jahan Wikimedia Commonsissa
Edeltäjä: Jahangir |
Mogulihallitsija 1628–1658 |
Seuraaja: Aurangzeb |