אליפות וימבלדון
מיקום | וימבלדון, פרוור של לונדון, אנגליה |
---|---|
מועדון | All England Club |
משטח | משטח דשא / לא מקורה |
הגרלת גברים | 128מ / 128הע / 64הג |
הגרלת נשים | 128מ / 96הע / 64הג |
פרסים כספיים | 31,600,000 £ (2017) |
אתר הטורניר | |
טורנירי גראנד סלאם נוספים | |
טורנירי טניס מקצועני | ||
---|---|---|
| ||
גברים (ATP) | נשים (WTA) | |
סבב ה-ATP
|
סבב ה-WTA
|
אליפות וימבלדון (באנגלית: The Championships, Wimbledon) הוא טורניר הטניס הוותיק ביותר בעולם ובין החשובים והיוקרתיים מבין הטורנירים. הטורניר נערך בווימבלדון, פרוור בדרום לונדון, בירת הממלכה המאוחדת מדי שנה בחודשים יוני/יולי, והוא טורניר הגראנד סלאם השלישי הנערך בכל שנה. לפניו אליפות אוסטרליה הפתוחה ואליפות צרפת הפתוחה ואחריו אליפות ארצות הברית הפתוחה. וימבלדון הוא טורניר הגראנד סלאם היחיד המשוחק כיום על משטח דשא, והוא מתאפיין לעיתים בהפסקות רבות במשחקים הנגרמות בשל הגשמים באנגליה. בטורניר מתקיימות חמש תחרויות מרכזיות: נשים יחידות, גברים יחידים, זוגות נשים, זוגות גברים וזוגות מעורבים (אישה וגבר בכל זוג). נוסף לכך, נערכות תחרויות לנוער, לוותיקים ולנכים.
היסטוריה
[עריכת קוד מקור | עריכה]הטורניר נערך לראשונה תחת חסות "המועדון הכל-אנגלי לטניס חימר וקרוקט" בשנת 1877 במקום שונה מהמקום בו הוא מתקיים כיום, והתחרות היחידה בו הייתה גברים יחידים. בשנת 1884 נוספו גם משחקי נשים יחידות וזוגות גברים. משחקי זוגות נשים וזוגות מעורבים התווספו רק בשנת 1913. התחרות עברה למיקום הנוכחי שלה בשנת 1922 ומאז היא נערכת שם. הבריטים גאים מאוד בטורניר, ולראשונה משנת 1936 זכה הבריטי אנדי מארי בטורניר שנערך בשנת 2013.
בשנת 2020, בשל מגפת הקורונה העולמית ולראשונה מאז מלחמת העולם השנייה, בוטלה התחרות[1].
קוד לבוש השחקנים
[עריכת קוד מקור | עריכה]בטורניר וימבלדון ישנה מסורת הכוללת קוד לבוש קפדני, וחסות ממלכתית הכוללת ביגוד לבן. לאחר 146 שנים מיום פתיחת התחרות. ביולי 2023 ובעקבות מחאה ציבורית בנושא, יצאה תקנה המאפשרת לבישת בגד תחתון בצבע שונה מהלבן, ואלנה ריבאקינה מקזחסטן הייתה הטניסאית הראשונה לעשות כך[2].
שיאני הזכיות בטורניר
[עריכת קוד מקור | עריכה]בגמר וימבלדון 2009 פגש רוג'ר פדרר את אנדי רודיק. פדרר זכה בטורניר לאחר ניצחון במערכה החמישית בתוצאה 14:16, ובכך הפך לשיאן הזכיות בטורנירי הגראנד סלאם.
המשחק הארוך ביותר בטורניר
[עריכת קוד מקור | עריכה]בסיבוב הראשון של טורניר 2010 גבר האמריקאי ג'ון איסנר על הצרפתי ניקולאס מאהו לאחר ניצחון במערכה החמישית 68–70. משחק זה היה המשחק הארוך ביותר בתולדות הענף - הוא נמשך 11 שעות וחמש דקות ונפרש על פני שלושה ימים.
ישראל בתחרות
[עריכת קוד מקור | עריכה]הישראלי היחיד שזכה באליפות וימבלדון הוא אנדי רם, שזכה ב-2006 במשותף עם הטניסאית הרוסייה ורה זבונרבה בתחרות הזוגות המעורבים, לאחר ניצחון בגמר על בוב בריאן וונוס ויליאמס האמריקאים.
המגרשים
[עריכת קוד מקור | עריכה]ערך מורחב – אצטדיוני הטניס בווימבלדון
המגרש הראשי בטורניר מכונה "המגרש המרכזי" ("Centre Court"). בו נערכים המשחקים המרכזיים של התחרות ובראשם משחקי הגמר, מאז המעבר למיקום הנוכחי ב-1922. בשל מזג האוויר ההפכפך השורר בבריטניה הוחלט באחרונה להתקין באצטדיון גג נפתח. המגרש המרכזי מכיל כ-14,000 מושבים, וכמעט כל הכרטיסים נמכרים חודשים רבים לפני הטורניר. בצד הדרומי של המגרש נמצא התא המלכותי, בו יושבים בני משפחת המלוכה ואח"מים נוספים. החל מטורניר וימבלדון 2009 נכנס לפעולה הגג החדש במגרש המרכזי, שתוך 10 דקות נסגר במלואו ובכך פותר את בעיית הגשם במשחקי הטורניר.
לעומת טורנירים אחרים, אליפות וימבלדון מתאפיינת משטח דשא.
המסורת של וימבלדון
[עריכת קוד מקור | עריכה]לווימבלדון ישנן מסורות רבות המבדילות אותו משאר טורנירי הגראנד סלאם. צבעי הטורניר הם סגול וירוק. הטורניר מתחיל ביום שני שבין 20 ו-30 ביוני ונמשך שבועיים, כאשר יום א' האמצעי הוא יום מנוחה לשחקנים ולמארגנים. 3 פעמים (לאחרונה ב-2004) נאלצו מארגני הטורניר לבטל את יום המנוחה ולשחק גם בו בשל גשמים רבים שגרמו לעיכוב המשחקים. בשבוע הראשון לטורניר משוחקים השלבים המוקדמים (3 סיבובים בתחרויות היחידים) ובשבוע השני השלבים משמינית הגמר עד הגמר.
בווימבלדון הגברים מכונים "ג'נטלמן" והנשים "ליידיז". בעבר השחקנים והשחקניות היו חייבים לקוד קידה בהיכנסם למגרש המרכזי ובצאתם ממנו. המסורת הזו בוטלה ב-2003 ושמורה רק למקרים נדירים כאשר המלך או נסיך ויילס נוכחים במגרש.
הגברים הזוכים בתחרות מקבלים גביע כסף גדול והנשים מקבלות צלחת כסף רחבה. בנוסף מקבלים המנצחים גם פרסים כספיים גדולים. החל משנת 2007 החליטו מארגני הטורניר להשוות את סכומי הזכייה בין הגברים לנשים. כל שחקני הטניס בווימבלדון מחויבים ללבוש ביגוד בצבע לבן אחיד.
זוכים
[עריכת קוד מקור | עריכה]יחידות נשים
[עריכת קוד מקור | עריכה]העידן החובבני
[עריכת קוד מקור | עריכה]עידן התחרות הפתוחה
[עריכת קוד מקור | עריכה]זכיות לפי שחקנית
[עריכת קוד מקור | עריכה]להלן השחקניות שזכו לפחות פעמיים:
יחידים גברים
[עריכת קוד מקור | עריכה]העידן החובבני
[עריכת קוד מקור | עריכה]עידן התחרות הפתוחה
[עריכת קוד מקור | עריכה]שנה | זוכה | סגן | תוצאת הגמר | ||
---|---|---|---|---|---|
1968 | 6–3, 6–4, 6–2 | ||||
1969 | 6–4, 5–7, 6–4, 6–4 | ||||
1970 | 5–7, 6–3, 6–2, 3–6, 6–1 | ||||
1971 | 6–3, 5–7, 2–6, 6–4, 6–4 | ||||
1972 | 4–6, 6–3, 6–3, 4–6, 7–5 | ||||
1973 | 6–1, 9–8(7–5), 6–3 | ||||
1974 | 6–1, 6–1, 6–4 | ||||
1975 | 6–1, 6–1, 5–7, 6–4 | ||||
1976 | 6–4, 6–2, 9–7 | ||||
1977 | 3–6, 6–2, 6–1, 5–7, 6–4 | ||||
1978 | 6–2, 6–2, 6–3 | ||||
1979 | 6–7(4–7), 6–1, 3–6, 6–3, 6–4 | ||||
1980 | 1–6, 7–5, 6–3, 6–7(16–18), 8–6 | ||||
1981 | 4–6, 7–6(7–1), 7–6(7–4), 6–4 | ||||
1982 | 3–6, 6–3, 6–7(2–7), 7–6(7–5), 6–4 | ||||
1983 | 6–2, 6–2, 6–2 | ||||
1984 | 6–1, 6–1, 6–2 | ||||
1985 | 6–3, 6–7(4–7), 7–6(7–3), 6–4 | ||||
1986 | 6–4, 6–3, 7–5 | ||||
1987 | 7–6(7–5), 6–2, 7–5 | ||||
1988 | 4–6, 7–6(7–2), 6–4, 6–2 | ||||
1989 | 6–0, 7–6(7–1), 6–4 | ||||
1990 | 6–2, 6–2, 3–6, 3–6, 6–4 | ||||
1991 | 6–4, 7–6(7–4), 6–4 | ||||
1992 | 6–7(8–10), 6–4, 6–4, 1–6, 6–4 | ||||
1993 | 7–6(7–3), 7–6(8–6), 3–6, 6–3 | ||||
1994 | 7–6(7–2), 7–6(7–5), 6–0 | ||||
1995 | 6–7(5–7), 6–2, 6–4, 6–2 | ||||
1996 | 6–3, 6–4, 6–3 | ||||
1997 | 6–4, 6–2, 6–4 | ||||
1998 | 6–7(2–7), 7–6(11–9), 6–4, 3–6, 6–2 | ||||
1999 | 6–3, 6–4, 7–5 | ||||
2000 | 6–7(10–12), 7–6(7–5), 6–4, 6–2 | ||||
2001 | 6–3, 3–6, 6–3, 2–6, 9–7 | ||||
2002 | 6–1, 6–3, 6–2 | ||||
2003 | 7–6(7–5), 6–2, 7–6(7–3) | ||||
2004 | 4–6, 7–5, 7–6(7–3), 6–4 | ||||
2005 | 6–2, 7–6(7–2), 6–4 | ||||
2006 | 6–0, 7–6(7–5), 6–7(2–7), 6–3 | ||||
2007 | 7–6(9–7), 4–6, 7–6(7–3), 2–6, 6–2 | ||||
2008 | 6–4, 6–4, 6–7(5–7), 6–7(8–10), 9–7 | ||||
2009 | 5–7, 7–6(8–6), 7–6(7–5), 3–6, 16–14 | ||||
2010 | 6–3, 7–5, 6–4 | ||||
2011 | 6–4, 6–1, 1–6, 6–3 | ||||
2012 | 4–6, 7–5, 6–3, 6–4 | ||||
2013 | 6–4, 7–5, 6–4 | ||||
2014 | 6–7(7–9), 6–4, 7–6(7–4), 5–7, 6–4 | ||||
2015 | 7–6(7–1), 6–7(10–12), 6–4, 6–3 | ||||
2016 | 6–4, 7–6(7–3), 7–6(7–2) | ||||
2017 | 6–3, 6–1, 6–4 | ||||
2018 | 6–2, 6–2, 7–6(7–3) | ||||
2019 | 7–6(7–5), 1–6, 7–6(7–4), 4–6, 13–12(7–3) | ||||
2020 | התחרות בוטלה עקב מגפת הקורונה | ||||
2021 | 6–7(4–7), 6–4, 6–4, 6–3 | ||||
2022 | 4–6, 6–3, 6–4, 7–6(7–3) | ||||
2023 | 1–6, 7–6(8–6), 6–1, 3–6, 6–4 | ||||
2024 | 6–2, 6–2, 7–6(7–4)[3] |
זכיות לפי שחקן
[עריכת קוד מקור | עריכה]להלן השחקנים שזכו לפחות פעמיים:
זכיות לפי מדינה
[עריכת קוד מקור | עריכה]מדינה | העידן החובבני | העידן הפתוח | סך הכל | זכייה ראשונה | זכייה אחרונה |
---|---|---|---|---|---|
35 | 2 | 37 | 1877 | 2016 | |
18 | 15 | 33 | 1920 | 2000 | |
15 | 6 | 21 | 1907 | 2002 | |
0 | 8 | 8 | 2003 | 2017 | |
7 | 0 | 7 | 1924 | 1946 | |
0 | 7 | 7 | 1976 | 1990 | |
0 | 7 | 7 | 2011 | 2022 | |
1 | 4 | 5 | 1966 | 2024 | |
0 | 4 | 4 | 1985 | 1991 | |
4 | 0 | 4 | 1910 | 1913 | |
0 | 1 | 1 | 2001 | 2001 | |
0 | 1 | 1 | 1973 | 1973 | |
1 | 0 | 1 | 1954 | 1954 | |
0 | 1 | 1 | 1996 | 1996 |
- ^ 32 זכיות של שחקנים מהממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד (1801–1922), 5 זכיות של שחקנים מהממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה וצפון אירלנד (1922–הווה).
- ^ 3 זכיות של שחקנים מגרמניה המערבית (1949–1990), זכייה אחת של שחקן מגרמניה המאוחדת (1990–הווה).
- ^ צ'כוסלובקיה (1918–1992) התפצלה לצ'כיה וסלובקיה (1992–הווה).
קישורים חיצוניים
[עריכת קוד מקור | עריכה]אתר האינטרנט הרשמי של אליפות וימבלדון
- הסבר על ה"דודל" (שרבוט גוגל) שפרסמה גוגל לציון 140 שנה לאליפות וימבלדון, באתר מנוע החיפוש "גוגל" (באנגלית)
- אליפות וימבלדון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
אליפות וימבלדון, ברשת החברתית פייסבוק
אליפות וימבלדון, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
אליפות וימבלדון, ברשת החברתית אינסטגרם
אליפות וימבלדון, סרטונים בערוץ היוטיוב
הערות שוליים
[עריכת קוד מקור | עריכה]- ^ אורן אהרוני, לראשונה מאז מלחמת העולם השנייה: אליפות ווימבלדון בוטלה, באתר ynet, 1 באפריל 2020
- ^ ספורט, ynet (2023-07-06). "המחאה ששינתה את קוד הלבוש של נשים בווימבלדון". Ynet. נבדק ב-2023-07-06.
- ^ ספורט, ynet (2024-07-14). "בפעם השנייה ברציפות: קרלוס אלקראס אלוף ווימבלדון". Ynet. נבדק ב-2024-07-15.