תפילת שוא – הבדלי גרסאות
שורה 15: | שורה 15: | ||
ב{{משנה|ברכות|ט|ג}} מובא האיסור להתפלל תפילת שוא על מתפלל על מקרה שחלף זמנו ועבר. את טעם האיסור מביא [[רבי עובדיה מברטנורא]] "דמאי דהוה הוה", כלומר - מה שהיה היה, את המציאות כבר לא ניתן לשנות על ידי תפילה. |
ב{{משנה|ברכות|ט|ג}} מובא האיסור להתפלל תפילת שוא על מתפלל על מקרה שחלף זמנו ועבר. את טעם האיסור מביא [[רבי עובדיה מברטנורא]] "דמאי דהוה הוה", כלומר - מה שהיה היה, את המציאות כבר לא ניתן לשנות על ידי תפילה. |
||
המשנה מביאה שתי דוגמאות לתפילת שוא: {{ציטוטון|היתה אשתו מעברת, ואמר, יהי רצון שתלד אשתי זכר}}<ref>אחר 40 יום מתחילת ההריון, כשכבר נקבע את הולד יהיה זכר או נקבה ({{בבלי|ברכות|ס|א}})</ref>, {{ציטוטון|היה בא בדרך ושמע קול צוחה בעיר, ואמר, יהי רצון שלא יהיו אלו בני ביתי}}. |
המשנה מביאה שתי דוגמאות לתפילת שוא: {{ציטוטון|היתה אשתו מעברת, ואמר, יהי רצון שתלד אשתי זכר}}<ref>אחר 40 יום מתחילת ההריון, כשכבר נקבע את הולד יהיה זכר או נקבה ({{בבלי|ברכות|ס|א}}). וכששניהם הזריעו בבת אחת, שהרי אם איש מזריע תחלה יולדת נקבה אשה מזרעת תחלה יולדת זכר.</ref>, {{ציטוטון|היה בא בדרך ושמע קול צוחה בעיר, ואמר, יהי רצון שלא יהיו אלו בני ביתי}}. |
||
דוגמה נוספת מובאת ב{{בבלי|בבא מציעא|מב|א}} וב{{בבלי|תענית|ח|ב|ללא=שם}} {{ציטוטון|ההולך למוד את גורנו אומר יהי רצון מלפניך ה' אלהינו שתשלח ברכה במעשה ידינו התחיל למוד אומר ברוך השולח ברכה בכרי הזה מדד ואח"כ בירך הרי זה תפילת שוא}} אולם בגמרא זו מובא טעם שונה במקצת לאיסור תפילת שוא {{ציטוטון|לפי שאין הברכה מצוייה לא בדבר השקול ולא בדבר המדוד ולא בדבר המנוי אלא בדבר הסמוי מן העין שנאמר יצו ה' אתך את הברכה באסמיך}}, ב[[משנת יעקב]] מציע שמדובר באותו טעם כי מאחר שאין הברכה שרויה בדבר הנמדד, ברכה לא יכולה כבר להיות, ולכן הרי זה כצועק ומתפלל על לשעבר.<ref>{{קישור כללי|כתובת=https://www.hebrewbooks.org/rambam.aspx?mfid=108153&rid=1097|הכותב=|כותרת=משנת יעקב|אתר=|תאריך=}}</ref> |
דוגמה נוספת מובאת ב{{בבלי|בבא מציעא|מב|א}} וב{{בבלי|תענית|ח|ב|ללא=שם}} {{ציטוטון|ההולך למוד את גורנו אומר יהי רצון מלפניך ה' אלהינו שתשלח ברכה במעשה ידינו התחיל למוד אומר ברוך השולח ברכה בכרי הזה מדד ואח"כ בירך הרי זה תפילת שוא}} אולם בגמרא זו מובא טעם שונה במקצת לאיסור תפילת שוא {{ציטוטון|לפי שאין הברכה מצוייה לא בדבר השקול ולא בדבר המדוד ולא בדבר המנוי אלא בדבר הסמוי מן העין שנאמר יצו ה' אתך את הברכה באסמיך}}, ב[[משנת יעקב]] מציע שמדובר באותו טעם כי מאחר שאין הברכה שרויה בדבר הנמדד, ברכה לא יכולה כבר להיות, ולכן הרי זה כצועק ומתפלל על לשעבר.<ref>{{קישור כללי|כתובת=https://www.hebrewbooks.org/rambam.aspx?mfid=108153&rid=1097|הכותב=|כותרת=משנת יעקב|אתר=|תאריך=}}</ref> |
גרסה מ־16:13, 2 באוגוסט 2020
משנה | מסכת ברכות, פרק ט', משנה ג' |
---|---|
תלמוד בבלי | מסכת ברכות, דף ס', עמוד א'. מסכת בבא מציעא, דף מ"ב, עמוד ב' |
משנה תורה | שגיאת לואה: (בקריאה לתבנית:רמב"ם) אין הלכות אהבה.הלכות אהבה, פרק ברכו"ת, הלכות י'–כ"ב |
שולחן ערוך | אורח חיים, סימן ר"ל |
תפילת שוא הוא מונח המתאר תפילה על דבר שכבר נעשה ואי אפשר לשנותו. המונח משמש גם כביטוי בשפה העברית לדבר שאי אפשר לשנותו.
מקור
במשנה, מסכת ברכות, פרק ט', משנה ג' מובא האיסור להתפלל תפילת שוא על מתפלל על מקרה שחלף זמנו ועבר. את טעם האיסור מביא רבי עובדיה מברטנורא "דמאי דהוה הוה", כלומר - מה שהיה היה, את המציאות כבר לא ניתן לשנות על ידי תפילה.
המשנה מביאה שתי דוגמאות לתפילת שוא: ”היתה אשתו מעברת, ואמר, יהי רצון שתלד אשתי זכר”[1], ”היה בא בדרך ושמע קול צוחה בעיר, ואמר, יהי רצון שלא יהיו אלו בני ביתי”.
דוגמה נוספת מובאת בתלמוד בבלי, מסכת בבא מציעא, דף מ"ב, עמוד א' ובמסכת תענית, דף ח', עמוד ב' ”ההולך למוד את גורנו אומר יהי רצון מלפניך ה' אלהינו שתשלח ברכה במעשה ידינו התחיל למוד אומר ברוך השולח ברכה בכרי הזה מדד ואח"כ בירך הרי זה תפילת שוא” אולם בגמרא זו מובא טעם שונה במקצת לאיסור תפילת שוא ”לפי שאין הברכה מצוייה לא בדבר השקול ולא בדבר המדוד ולא בדבר המנוי אלא בדבר הסמוי מן העין שנאמר יצו ה' אתך את הברכה באסמיך”, במשנת יעקב מציע שמדובר באותו טעם כי מאחר שאין הברכה שרויה בדבר הנמדד, ברכה לא יכולה כבר להיות, ולכן הרי זה כצועק ומתפלל על לשעבר.[2]
קישורים חיצוניים
הערות שוליים
- ^ אחר 40 יום מתחילת ההריון, כשכבר נקבע את הולד יהיה זכר או נקבה (תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף ס', עמוד א'). וכששניהם הזריעו בבת אחת, שהרי אם איש מזריע תחלה יולדת נקבה אשה מזרעת תחלה יולדת זכר.
- ^ משנת יעקב