דיוויזיית השריון השביעית (ארצות הברית)
דיוויזיית השריון ה-7 של צבא ארצות הברית (באנגלית: 7th Armored Division) הייתה דיוויזיית שריון אמריקאית אשר לחמה במלחמת העולם השנייה בחזית המערבית.
תג הכתף של הדיוויזיה | |
פרטים | |
---|---|
כינוי | "השביעית בת המזל" |
מדינה |
|
שיוך |
|
סוג | דיוויזיית שריון |
אירועים ותאריכים | |
תקופת הפעילות | 1 במרץ 1942 – 9 באוקטובר 1945 (3 שנים) |
מלחמות | מלחמת העולם השנייה |
נתוני היחידה | |
ציוד עיקרי | טנקים |
פיקוד | |
מפקדים | מפקדים |
היסטוריה
עריכההדיוויזיה הוקמה ב-1 במרץ 1942 לאחר הצטרפותה של ארצות הברית למלחמת העולם השנייה, וכמפקדה הראשון מונה לינדזי מק'דונלד סילבסטר. הדיוויזיה נחתה בחופי נורמנדי ב-13–14 באוגוסט 1944, והשתתפה במבצע קוברה ובהסתערות לעבר הסן, ולאחר מכן סייעה לדיוויזיה ה-5 במהלך המצור על מץ. ב-25 בספטמבר 1944 הועברה הדיוויזיה תחת פיקוד הארמייה התשיעית, והחלה במסע להולנד, שם נדרשה להגן על האגף הימני (המזרחי) של המסדרון שנפתח במבצע מרקט גארדן. לאחר מכן פעלה הדיוויזיה בדרום-מזרח הולנד, כדי שכוחות בריטים וקנדים והדיוויזיה ה-104 יוכלו לפנות את הגרמנים משפך הסכלדה בדרום-מערב הולנד, על מנת לפתוח את נתיבי המשלוח לנמל אנטוורפן, כדי לאפשר לאוניות בעלות-הברית להביא אספקה מבריטניה. ב-30 בספטמבר החלה הדיוויזיה בקרב אוברלון, וב-8 באוקטובר הוחלפה על ידי דיוויזיית השריון הבריטית ה-11, והוכפפה תחת פיקוד הארמייה השנייה. לאחר מכן לחמה הדיוויזיה תחת פיקוד הקורפוס ה-8, וב-1 בנובמבר מונה רוברט הסברוק למפקד הדיוויזיה. במהלך הקרב על הבליטה לחם צוות קרב מהדיוויזיה בפיקודו של ברוס קלארק בקרב סן וית, ולאחר מכן לחמה הדיוויזיה בקרבות בגרמניה כחלק מהקורפוס ה-5, ובכלל זה בגשר רמאגן. לאחר מכן השתתפה הדיוויזיה בכיתור כיס הרוהר, וב-16 באפריל 1945 נכנע הקורפוס ה-53 לפני כוחות הדיוויזיה. לאחר מכן הועברה הדיוויזיה שוב תחת פיקוד בריטי, ויצרה קשר עם כוחות הצבא האדום.
באמצע יולי החלו חיילי הדיוויזיה לחזור לארצות הברית, וב-9 באוקטובר 1945 פורקה הדיוויזיה. במהלך מלחמת קוריאה הוקמה הדיוויזיה מחדש, אולם היא לא השתתפה בלחימה, ובשנת 1953 שוב פורקה.
קישורים חיצוניים
עריכה- דיוויזיית השריון ה-7 (באנגלית)