דני גבע
דני גבע (נולד ב-17 בספטמבר 1974) הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון ישראלי.
דני גבע ב"אלנבי רומאנס", סרטם של ינאי גוז ויוני זיכהולץ, 2005 | |
לידה |
17 בספטמבר 1974 (בן 49) יַבְנֶה, ישראל |
---|---|
מדינה |
ישראל |
תקופת הפעילות | מ-1996 |
מקום לימודים |
בית צבי |
מספר צאצאים | 1 |
פרופיל ב-IMDb | |
ביוגרפיה
עריכהגבע נולד וגדל ביבנה. ב-1996, לאחר שירותו הצבאי, החל ללמוד משחק בבית הספר למשחק בית צבי. לאחר שסיים לימודיו ב-1998 עבר להתגורר בניו יורק. בשנת 2001 חזר לישראל.
קריירה
עריכהבשנת 2002 השתתף בסדרת הטלוויזיה "תיק סגור" לצד אורי קלאוזנר[1], וכשחקן אורח בסדרה "בקצב הקצב" ששודרה בערוץ 3[2]. בשנת 2003 השתתף בעונה השנייה של הסדרה "טיפול נמרץ" של טלעד בערוץ 2[3].
בשנת 2005 השתתף בסדרת הטלוויזיה של יאיר לפיד "חדר מלחמה". באותה שנה שיחק בסרט "קרוב לבית" שזכה בפרס מיוחד בפסטיבל ברלין. בשנת 2006 שיחק בסרט הקולנוע של יוסף פיצ'חדזה "שנת אפס". באותה שנה השתתף בסדרת הטלוויזיה "פרשת השבוע". בשנת 2006 השתתף בתוכנית מערכונים בערוץ 2 "גומרות הולכות". לקראת סוף אותה שנה, החל גבע לככב בסדרה "לא הבטחתי לך" (של "yes")[4].
כמו כן השתתף במספר הצגות תיאטרון במסגרת לימודי המשחק שלו ולאחריהם, בהן: "חסיה היתומה", "זעקי ארץ אהובה", "סיבוב מסוכן", "שד היער", "עד התביעה", "ואלס והכלבים", "אחים בדם", "האריה, המכשפה וארון הבגדים", "מקבת'", "דלתות", "האסופית", "יוסף וכותונת הפסים", "לצאת נקי", "כך אוהבים האחרים", "חלום ליל קיץ", "ליל ירח לממזר"[5], "נדנדה בשניים"[6], "הבחורים בדלת ממול", "בגידה" מאת הרולד פינטר בתיאטרון הספרייה ברמת גן[7], "שלושה ימים של גשם"[8], "מי מפחד מעמוס חפר?", "המקרה המוזר של הכלב בשעת לילה"[9], "קוראים לו מלך" בתיאטרון בית לסין[10].
בתחילת 2009 חזר גבע אל תפקידו בהצגה "הבחורים בדלת ממול", הפעם בהפקה משותפת לתיאטרון חיפה ולתיאטרון לילדים ולנוער.
בשנת 2011, השתתף גבע בתוכנית הבידור של ערוץ 10: "נבחרת ישראל", ושיחק בסדרת הדרמה "אורים ותומים"[11]. באותה שנה גם כיכב בסרט "עוד אני הולך" של הבמאי יקי יושע[12].
בשנת 2012 שיחק בסדרת הקומדיה "זנזורי"[13]. במהלך אותה שנה, החל גבע לשחק בסדרה "החממה". בשנת 2015 שיחק בתפקיד ראשי בסרט הקצר "ערומים" של יורם זקס לצד רננה רז ולוהק לשחק במיני-סדרה של ערוץ 10 "חשודה", בתפקיד אמיר אייזקס. בשנת 2016 שיחק בסרטו של דורון ערן "סנאפשוט". בשנת 2019 שיחק בסרט הקומי "בזמק".
באוגוסט 2020 השתתף בשיר כפית אחת של טוב לצד סטטיק ובן-אל תבורי.
במרץ 2021 החליף את הבמאי רני בלייר בניהול מסלול משחק במכללת ספיר.
בשנת 2022 גילם את אהרון במחזה "את שאהבה נפשי" בתיאטרון הבימה.
ב-2023 שיחק בהצגה "פולין ארץ ירוקה" בתיאטרון הבימה, וגילם את התפקיד הראשי של יעקב.
חיים אישיים
עריכהגבע נשוי ואב לבת. מתגורר במושב גן שורק.
קישורים חיצוניים
עריכהדני גבע, ברשת החברתית פייסבוק
דני גבע, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
- דני גבע, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
דני גבע, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
- דני גבע, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי
- דני גבע, באתר ספר הקולנוע הישראלי
- נמרוד דביר, שחקן קבוצתי: ריאיון עם דני גבע, באתר nrg, 7 בדצמבר 2010
- מרב יודילוביץ', "אין שום דבר שיציל אותי בסרט הזה", באתר ynet, 8 בינואר 2011
שי פוגלמן וינאי יחיאל, דני גבע - ענייני פנים, באתר הארץ, 24 בינואר 2019
הערות שוליים
עריכה- ^ אביבה קרול, החלה בצילומי סדרה ל"ישראל 10", באתר גלובס, 29 באוגוסט 2001
- ^ רוגל אלפר, שכיית חמדה תלושה, באתר הארץ, 17 בפברואר 2002
אורי קליין, חדש על המסך, באתר הארץ, 29 בינואר 2002
ניר קיפניס, לא עומד בקצב, באתר גלובס, 4 בפברואר 2002 - ^ רותה קופפר, הרופא הזה נראה מוכר, באתר הארץ, 18 בפברואר 2003
- ^ אורי קליין, הגבר החדש, באתר הארץ, 15 במרץ 2008
- ^ מיכאל הנדלזלץ, יופי של משחק ושל תיאטרון, באתר הארץ, 4 ביולי 2001
- ^ מיכאל הנדלזלץ, האיזון העדין הופר, באתר הארץ, 24 ביוני 2001
- ^ מיכאל הנדלזלץ, יש רק בוגדת אחת, באתר הארץ, 1 במרץ 2003
- ^ נילי ברקן, גשם חזק יוסיף לרדת, באתר גלובס, 7 באוגוסט 2003
מיכאל הנדלזלץ, רגיש ובוגר להפליא, באתר הארץ, 30 ביולי 2003 - ^ טל לוין, עכבר העיר, המקרה המוזר של הכלב בשעת לילה: תיאטרון של אספרגר, באתר הארץ, 24 במרץ 2014
- ^ מרט פרחומובסקי, עכבר העיר, "קוראים לו מלך": מפגן נדיר של עדינות, באתר הארץ, 12 במרץ 2017
רון שוורץ, מלכי הארץ, באתר גלובס, 16 במרץ 2017 - ^ רותה קופפר, פתרון התעלומה בסדרה "אורים ותומים", באתר הארץ, 31 ביולי 2011
- ^ אורי קליין, "עוד אני הולך" - אחד הסרטים האפלים שהופקו בישראל, באתר הארץ, 7 בינואר 2011
- ^ איילה פנייבסקי, עכבר העיר, "זנזורי": הישראלי המכוער מתמיד, באתר הארץ, 12 ביוני 2012