מוריס שבלייה
מוריס שבלייה (בצרפתית: Maurice-Edouard Saint-Léon Chevalier; 12 בספטמבר 1888 – 1 בינואר 1972) היה שחקן, זמר שנסונים וחקיין צרפתי.
לידה |
12 בספטמבר 1888 הרובע העשרים של פריז, צרפת |
---|---|
פטירה |
1 בינואר 1972 (בגיל 83) הרובע החמישה-עשר של פריז, צרפת |
מקום קבורה |
Cemetery of Marnes-la-Coquette |
שם לידה |
Maurice Auguste Chevalier |
סוגה מועדפת |
café-chantant, מיוזיק הול |
מדינה |
צרפת |
תקופת הפעילות |
1900–1971 (כ־71 שנים) |
בן או בת זוג |
|
פרסים והוקרה |
|
פרופיל ב-IMDb | |
חתימה |
|
קורות חייו
עריכהמוריס שבלייה נולד בפריז כבנם של סייד צרפתי ואם ממוצא בלגי. כבר מגיל צעיר נכנס לעסקי הבידור כזמר וכרקדן ובגיל 13 הופיע באחד מבתי הקפה הפריזאים.
במלחמת העולם הראשונה שבלייה גויס וכעבור זמן קצר נפצע ונפל בשבי הגרמני שבו הוחזק כשנתיים. במהלך שביו למד אנגלית והשיג בכך יתרון משמעותי על יתר השחקנים והזמרים הצרפתים. משנת 1917 הוא היה לכוכב ב"קזינו" הפריזאי והופיע בפני חיילים בריטים ואמריקאים. במהלך סיור הופעות שערך בארצות הברית נחשף לג'אז ולרגטיים וצירף אותם לרפרטואר שלו.
הוא יצא להוליווד והופיע בכמה סרטים ללא הצלחה יתרה. לאחר חזרתו לצרפת ניסה להתאבד. בהמשך התאושש, שוב נסע להוליווד והפעם ההצלחה האירה לו פנים.
שבלייה היה מעריץ של המרשל אנרי פיליפ פטן ובמלחמת העולם השנייה המשיך להופיע בצרפת של וישי עד 1942, גם בפני חיילים גרמנים. הוא עבר לקאן יחד עם אשתו היהודיה, ניטה ריה, שהוסתרה יחד עם משפחתה בביתו, והמשיך בהופעותיו. אחרי המלחמה הואשם בשיתוף פעולה עם הגרמנים, אך נוקה מכל חשד כבר ב-1945.
בשנת 1946 התגרש מרעייתו והתחיל לכתוב את זכרונותיו. בשנת 1949 הופיע בסטוקהולם בהפגנה פרו קומוניסטית גדולה נגד הנשק הגרעיני. שלטונות ארצות הברית (בתקופת ג'וזף מקארתי) סגרו בפניו את שערי ארצות הברית. הוא פיתח יחסים חדשים עם גרושה צעירה, אם לשלושה ילדים. לאחר נפילת מקארתי, שב לארצות הברית וזכה להצלחה גדולה בהופעותיו בסרטים ובמיוחד בסרט "ז'יז'י". עם חזרתו לצרפת הוצג בפני הנשיא, שארל דה גול. ב-1960 הופיע בסרטים המוזיקליים "קאן-קאן", "ניחוח של סקנדל" ו"פפה". ב-1961 הופיע בסרט פאני לצידם של לסלי קארון, הורסט בוכהולץ ושארל בואייה. ב-1962 הופיע בסרט "ילדי רב החובל גרנט" לצידה של היילי מילס. ב-1963 הופיע בסרט "סוג חדש של אהבה" לצידה של ג'ואן וודוורד. ב-1964 הופיע בקומדיה הרומנטית "הכלה העשירה ביותר בעולם, לצידה של סנדרה די. הופעתו האחרונה בסרטים הייתה בקומדיה "הקופים באים, האמריקאים באים!" (1967). בשנת 1968 הודיע על פרישה מהופעות. עבודתו האחרונה בקולנוע, בשנת 1970, הייתה ביצוע שיר הנושא בסרט האנימציה "חתולים בצמרת" של חברת וולט דיסני.
בשנת 1972 נפטר בפריז.
לומייר הפמוט מהסרט המצויר "היפה והחיה" של דיסני הוא חיקוי של מבטאו והתנהגותו של שבלייה.
קישורים חיצוניים
עריכהמוריס שבלייה, סרטונים בערוץ היוטיוב
מוריס שבלייה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
מוריס שבלייה, באתר AllMovie (באנגלית)
מוריס שבלייה, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
מוריס שבלייה, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
מוריס שבלייה, באתר אפל מיוזיק (באנגלית)
מוריס שבלייה, באתר ספוטיפיי
מוריס שבלייה, באתר AllMusic (באנגלית)
מוריס שבלייה, באתר MusicBrainz (באנגלית)
מוריס שבלייה, באתר Discogs (באנגלית)
- מוריס שבלייה, באתר Genius
- מוריס שבלייה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
- מוריס שבלייה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)