קוגלפנצר
הקוגלפנצר (בגרמנית: Kugelpanzer; בתרגום לעברית: טנק מעוגל, ידוע גם בתור "טנק כדור") הוא רכב משוריין, כנראה מגרמניה הנאצית, שמקורותיו עלומים. עותקו היחיד נמצא במוזיאון הטנקים בקובינקה, מוסקבה, רוסיה. הכלי היה כנראה מיועד לסיור, תצפית ומיגון.
הקוגלפנצר ממוזיאון הטנקים בקובינקה | |
מידע כללי | |
---|---|
סוג | רק"מ סיור (?) |
מדינה מייצרת |
|
יצרן | קרופ (?) |
מערכה מרכזית |
מלחמת העולם השנייה |
מידע טכני | |
אורך | ~1.7 מטרים |
גובה | ~1.5 מטרים |
משקל | 1.8 טון |
מהירות | 8 קמ"ש |
מנוע | 25 כ"ס |
שריון | 50 מ"מ |
צוות | 1-2 (?) |
היסטוריה
עריכהמקורותיו של הרכב והסיבה ליצירתו אינם ידועים, כמו כן לא אותרו כל מסמכים אודותיו. הרכב מוצג במוזאון הטנקים כמוצג #37, ומהמחקר אודותיו עולה כי
- הוא נתפס ב-1945 על ידי הכוחות הסובייטים, כנראה במנצ'וריה לאחר שנשלח ליפן או בשטח הניסויים בקומרסדורף, 25 ק"מ דרומית לברלין, שם נמצא גם המאוס.
- עובי השריון החיצוני הוא כ-5 מ"מ.
- הרכב היה מופעל על ידי מנוע צילינדר בעל שתי פעימות.
- לא נמצאו כל עדויות לשימוש בכלי בקרב.
את מטרותיו של הכלי אפשר להסיק ממבנהו בלבד. הכלי מורכב מתא פנימי שכנראה היה מיועד לאדם בודד, ולו שני פתחים - פתח כניסה מאחור, וחרך צר מלפנים. לכלי שלשה גלגלים ממוגנים- שני גלגלים ממונעים גדולי ממדים המקיפים את התא, וגלגל אחורי השימש כנראה לאיזון הכלי. בתוך הכלי היה משדר רדיו.
הכלי כנראה יועד לתנועה והתמגנות בשטח קרב של אדם בודד או שניים. לא ניתן לקבוע מן המידע הזמין אם האדם בתוך הטנק יכול היה להשתמש בנשק חם דרך החרך או באמצעות פתח ייעודי.
טנקים דומים
עריכהרעיון הרכב הקרבי לאדם בודד הוצג לראשונה במלחמת העולם הראשונה . בצרפת, רכבים אלו נקראו Bouclier roulant (מצרפתית: מגן מתגלגל).[1]
כדור משוריין בשם "טנק טמבלוויד" תואר במאמר במגזין " Popular Science " ב-1936. ממציא טקסני הציג את עיצוב הטנקים. הוא היה גבוה בהרבה מן הקוגלפנצר הגרמני - טנק טמבלוויד יכול היה להכיל שלושה אנשים, שלושה מקלעים, ציוד ומנוע.[2]
ספרות
עריכה- רוברט דייל ארנדט ג'וניור: "מכוניות מוזרות של גרמניה לפני המלחמה והרייך השלישי" (1928-1945) . 2006, פרסום IRP
קישורים חיצוניים
עריכההערות שוליים
עריכה- ^ "המגנים המתגלגלים", אתר "שרידי המלחמה" (צרפתית)
- ^ טנק טומבלוויד, Popular Science, יוני 1936 (אנגלית), באתר web.archive.org, 2014-12-23