רב רחומי השני
רב רחומי השני היה אמורא בדור השביעי. עמד בראש ישיבת פומבדיתא אחרי רפרם בשנים 449 - 493, היה תלמידו של רבינא (חברו של רב אשי[1]), והוא מספר על מנהגי רבינא רבו במסכת יומא[2] בסוף ימיו נגזר שמד על יהודי בבל על ידי המלך יזדגרד[3].
מקום פעילות | בבל |
---|---|
תקופת הפעילות | הדור השביעי לאמוראי בבל אמוראים |
השתייכות | ישיבת פומבדיתא |
רבותיו | רבינא |
לקריאה נוספת
עריכה- מרדכי מרגליות (עורך), הערך "רחומאי", אנציקלופדיה לחכמי התלמוד והגאונים, הוצאת יבנה וספרי חמד, מהדורה מחודשת בידי יהודה איזנברג, 2006, כרך ב, עמ' 318.
קישורים חיצוניים
עריכה- הרב אהרן הימן, "רב רחומי ב)", תולדות תנאים ואמוראים, לונדון, תר"ע, באתר ויקיטקסט
הערות שוליים
עריכה- ^ תלמוד בבלי, מסכת זבחים, דף ע"ז, עמוד א'; תלמוד בבלי, מסכת חולין, דף פ"ט, עמוד א'
- ^ תלמוד בבלי, מסכת יומא, דף ע"ח, עמוד א'
- ^ אגרת רש"ג עמוד 96