Operacija Drvena noga
Operacija Drvena noga (hebrejski מבצע רגל עץ, Mivtza Regel Etz) je kodni naziv za izraelski zračni napad na sjedište Palestinske oslobodilačke organizacije u Hammam Chottu, u Tunisu, koji se odigrao 1. listopada 1985. Pošto je ta lokacija udaljena 2060 km od Izraela,[3] to je bila najudaljenija vojna operacija Izraelskih obrambenih snaga (IDF) nakon Operacije Entebbe koja se odigrala u Ugandi 1976. Nakon što je IDF istjerao PLO iz Libanona 1982., ta se skupina smjestila u Tunisu.
Operacija Drvena noga. | |||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Dio Bliskoistočni sukob | |||||||||
Karta Tunisa | |||||||||
| |||||||||
Sukobljeni | |||||||||
Palestinska oslobodilačka organizacija (PLO) | |||||||||
Posljedice | |||||||||
Poginulih: 67[1]-73[2] |
Povod je bio teroristički napad 25. rujna 1985., u kojem su militanti PLO-a na Jom Kipur oteli izraelsku jahtu kraj obale Cipra i ubili troje izraelskih turista. PLO pak navodi da je napad na jahtu bio odgovor na otmicu Faisala Abu Sharaha, kojeg je Izraelska mornarica presrela u morskim vodama Libanona.
Tog dana, deset je izraelskih borbenih zrakoplova F-15 poletjelo iz baze u 8:00 sati. Iznad Sredozemnog mora, napunili su rezervoar gorivom te nastavili let, dok su se pomoćni zrakoplovi vratili natrag.[4] Kada su stigli do tuniške obale, borbeni zrakoplovi su izbacili MK 82 bombe, od kojih je svaka bila teška 225 kg, u tri navrata na sjedište PLO-a.[5] Jaser Arafat je preživio jer je tada bio vani na trčanju, ali su eksplozije u sjedištu ubile između 70-ak ljudi, većinom militanata.[2]
Iako je Izrael vojnu operaciju nazvao uspjehom, međunarodna zajednica osudila je taj čin. Velika Britanija i većina europskih država su reagirali negativno, kao i američka administracija, iako je isprva reagirala pozitivno. Arapske države su bile zgrožene a Egipat je čak otkazao teritorijalne pregovore s Izraelom. Tuniške vlasti morale su pojačati mjere zaštite za domaće Židove koji su postali meta izljeva bijesa Arapa.[6] Vijeće sigurnosti Ujedinjenih naroda izglasalo je rezoluciju 573 kojom je osudilo "izraelski čin agresije" te naglasilo da Tunis ima pravo na odštetu. SAD nije spriječio rezoluciju.[7]
Izvori
uredi- ↑ Bellelli 2010., str. 505
- ↑ a b BBC News. 12. studenoga 2004. Arafat: End of a charmed life. bbc.co.uk. Pristupljeno 13. studenoga 2012.
- ↑ Aloni 2006., str. 67
- ↑ Aloni 2006., str. 68.
- ↑ Aloni 2006., str. 69.
- ↑ Mitchell Bard. The Jews of Tunisia. Jewish Virtual Library. Pristupljeno 13. studenoga 2012.
- ↑ Weisburd 1997., str. 166
Literatura
uredi- Aloni, Shlomo. 2006. Israeli F-15 Eagle Units in Combat. Osprey Publishing. Oxford. ISBN 9781846030475
- Bellelli, Roberto. 2010. International Criminal Justice: Law and Practice from the Rome Statute to Its Review. Ashgate Publishing ltd.. Surrey. ISBN 9781409402671
- Weisburd, Arthur Mark. Use of Force: The Practice of States, 1945-1991. Penn State Press. Pennsylvania. ISBN 9780271016801CS1 održavanje: parametar ref identičan predodređenom (link)
Vanjske poveznice
uredi- Osuda Vijeća sigurnosti Ujedinjenih naroda
- Izraelski izvještaj o napadu
- Smith, William E. "Bliskoistočni napad od 2.000 km." TIME časopis Arhivirana inačica izvorne stranice od 27. lipnja 2013. (Wayback Machine), 14. listopada 1985.