Az Oregon Ducks férfikosárlabda-csapata
Az Oregon Ducks férfikosárlabda-csapata a Pac-12 Conference tagjaként a National Collegiate Athletic Association I-es divíziójában képviseli az Oregoni Egyetemet. Hazai létesítményük a Matthew Knight Aréna, vezetőedzőjük Dana Altman.
Az Oregon Ducks férfikosárlabda-csapata | |||||
Logó | |||||
Adatok | |||||
Alapítva | 1902 | ||||
Stadion | Matthew Knight Aréna | ||||
Város | Oregon, Eugene | ||||
Csapatszínek | zöld-sárga[1] | ||||
Kabala | The Oregon Duck | ||||
Vezetőedző | Dana Altman | ||||
Mezek | |||||
| |||||
A Wikimédia Commons tartalmaz Az Oregon Ducks férfikosárlabda-csapata témájú médiaállományokat. |
Első NCAA-bajnokságukat 1939-ben nyerték Howard Hobson vezetőedző alatt.[2]
Története
szerkesztésKezdetek
szerkesztésAz 1902–03-as szezonban alakult csapat első vezetőedzője Charles Burden volt; a szezon mindkét mérkőzésén kikaptak.[3] Első győztes mérkőzésük a 4–3-as eredménnyel záruló 1907-es szezonban volt. A férfikosárlabda- és az amerikaifutball-csapatok vezetőedzője ekkor Hugo Bezdek volt, aki később távozott, majd 1913 és 1917 között újra a Ducks edzője lett.[4]
Bezdek távozását követően az edző William Hayward, az atlétikacsapat vezetőedzője lett, akit 1923-ban William Reinhart váltott; pályafutása alatt a csapat csak egyszer kapott ki.[3]
„A magas fenyők”
szerkesztésA csapat vezetőedzője 1935-ben Howard Hobson, az egyetem korábbi hallgatója lett.[3] Támadó- és védőmódszerei addig ismeretlenek voltak, valamint ő javasolta az országban csak később bevezetett hárompontos dobás és a támadóidőt mérő óra bevezetését. 1939-ben elsőként megnyerték az NCAA kosárlabda-bajnokságát; L. H. Gregory újságíró a csapattagokat magasságuk miatt „a magas fenyőknek” nevezte.[5] A szezon végén a Stanford Egyetem csapatától kikaptak,[2] de két győzelmükkel a Pacific Coast Conference északi divíziójának bajnokai lettek.[6]
A Texas Longhorns és az Oklahoma Sooners legyőzése[5] után az Ohio State Buckeyes ellen megnyerték az NCAA országos bajnokságát.[2]
Hobson 1947-ig maradt edző (az 1944–45-ös szezonban a pozíciót John Warren töltötte be).[3]
„Kamikazekölykök”
szerkesztésA következő hat évtized többségében kudarcokkal telt. 1947 és 1960 között Steve Belko vezetőedző alatt két NCAA-bajnokságra (1960 és 1961) jutottak ki. 1971-ben Dick Harter lett a vezetőedző,[3][7] alatta a csapat (a Kamikazekölykök) sikeresebb lett; ők inspirálták a McArthur Sportpálya megfélemlítő légkörét. Harter alatt a csapat három NIT-bajnokságon vett részt.[7][8]
Harternek egy vesztes szezonja (az első) volt. 1978-as távozását követően öt egymásutáni vesztes szezont zártak. Utódja, Jerry Green alatt elértek néhány sikert (kijutottak az 1995-ös NCAA-tornára), de eredményük a következő két évtizedben középszerű maradt.[3]
Ernie Kent-éra
szerkesztésGreen utódja 1997-ben korábbi játékosa, az egyik „Kamikazekölyök”, a gyors játéktempójáról ismert[9] Ernie Kent lett.[10] Harmadik szezonjában a csapat kijutott az NCAA-bajnokságra, 2002-ben pedig 1945 óta első konferenciabajnokságukon vettek részt.[3][9] 2003-ban Luke Ridnour elnyerte a konferencia Év játékosa díját.[11]
2004-ben a NIT,[3] 2007-ben pedig az NCAA bajnokságára jutottak ki.[12][13]
Kentet, a Pac-10 Conference leghosszabb ideig pozícióban lévő és legtöbb győzelmet elérő edzőjét a csapat gyenge eredményei miatt 2010. március 15-én kirúgták.[14]
Dana Altman-éra
szerkesztés2010 áprilisában a csapat edzője Dana Altman lett.[15] Első szezonjában a csapat kijutott a CBI-, majd a 2012–13-as szezonban az NCAA-bajnokságra, emellett megnyerték a 2015–16-os tornát. Altman négy éven belül háromszor lett az év edzője.[16]
Létesítmények
szerkesztésA Clifton N. McArthur hallgatói ügyekért felelős igazgatóról elnevezett McArthur Sportpálya 1926-ban nyílt meg,[17] az első kosárlabdamérkőzést 1927. január 14-én játszották a Willamette Bearcats ellen. A „Pit Crew” szurkulói csoport ütemes taposással képes vol arra, hogy a labdát rezegtesse.[18]
2009-ben átadták a TVA Architects által a McArthur pálya kiváltására tervezett,[19] 227 millió dolláros Matthew Knight Arénát, melynek névadója Phil Knight 2004-ben búvárkodás közben megfulladt fia.[18] A központi helyről elérhető arénát számos kritika érte a költségek és a finanszírozás miatt.[19] A keményfapadlós beltéri pálya névadója Patrick Kilkenny atlétikai igazgató. Tinker Hatfield tervei alapján a „magas fenyők” becenevű egykori csapatra utalva a pálya szélén fák sziluettje jelenik meg.[20] A nyitómérkőzést 2011. január 13-án játszották a USC Trojans ellen.[18]
Díjak és kitüntetések
szerkesztésOrszágos díjak
szerkesztés- Lute Olson-díj
- Payton Pritchard (2020)
- Bob Cousy-díj
- Payton Pritchard (2020)
- Jerry West-díj
- Chris Duarte (2021)
- Jim Phelan-díj
- Dana Altman (2013)
Konferenciadíjak
szerkesztés- Pac-12 Év játékosa
- Ron Lee (1973–75)
- Terrell Brandon (1990–91)
- Luke Ridnour (2002–03)
- Joe Young (2014–15)
- Dillon Brooks (2016–17)
- Payton Pritchard (2019–20)
- Pac-12 Év védője
- Jordan Bell (2016–17)
- Pac-12 Év új játékosa
- Luke Ridnour (2000–01)
- Pac-12 Bajnokság kiválósága
- Luke Ridnour (2003)
- Tajuan Porter (2007)
- Johnathan Loyd (2013)
- Elgin Cook (2016)
- Payton Pritchard (2019)
- Pac-12 Év edzője
- Dick Harter (1976–77)
- Ernie Kent (2001–02)
- Dana Altman (2012–13, 2014–15, 2015–16)
All-America
szerkesztésAz NCAA partnereinek döntése alapján az alábbi játékosok nyerték el az All-America kitüntetést:
- Edwin Durno (Helms Athletic Foundation, 1921)
- Hugh Latham (Helms Athletic Foundation, 1924)
- Algot Westergren (Helms Athletic Foundation, 1926)
- Slim Wintermute (Converse, 1938; Helms, Converse, 1939)
- Laddie Gale (Helms, 1939)
- Bobby Anet (Converse, 1939)
- John H. Dick (Helms, Converse, Madison Street Garden, 1940
- Vic Townsend (Converse, 1941)
- Wally Borrevik (Converse, 1944)
- Ron Lee (AP, NABC, UPI, 1975, 1976)
- Greg Ballard (USBWA, NABC, 1977)
- Luke Ridnour (The Sporting News, 2003)
- Luke Jackson (AP, NABC, Sporting News, 2007)
- Aaron Brooks (AP, Sporting News, 2013)
- Joe Young (Sporting News, 2015)
- Dillon Brooks (Sporting News, 2016; AP, USBWA, NABC, Sporting News, 2017)
- Payton Pritchard (AP, USBWA, NABC, Sporting News, 2020)
- Chris Duarte (AP, USBWA, 2021)
Bajnokságok
szerkesztésNCAA
szerkesztésA csapat 17 NCAA-bajnokságon vett részt.
Év | Csoport | Kör | Ellenfél | Eredmény |
---|---|---|---|---|
1939 | – | Elite Eight Final Four Bajnokság |
Texas Longhorns Oklahoma Sooners Ohio State Buckeyes |
56–41 55–37 46–33 |
1945 | – | Elite Eight Regionális 3. hely |
Arkansas Razorbacks Utah Utes |
76–79 69–66 |
1960 | – | Round of 25 Sweet Sixteen Elite Eight |
New Mexico State Aggies Utah Utes California Golden Bears |
68–60 65–54 49–70 |
1961 | – | Round of 24 | USC Trojans | 79–81 |
1995 | 6W | Round of 64 | Texas Longhorns | 73–90 |
2000 | 7E | Round of 64 | Seton Hall Pirates | 71–72 |
2002 | 2M | Round of 64 Round of 32 Sweet Sixteen Elite Eight |
Montana Grizzlies Wake Forest Demon Beacons Texas Longhorns Kansas Jayhawks |
81–62 92–87 72–70 86–104 |
2003 | 8M | Round of 64 | Utah Utes | 58–60 |
2007 | 3M | Round of 64 Round of 32 Sweet Sixteen Elite Eight |
Miami RedHawks Winthrop Eagles UNLV Rebels Florida Gators |
58–56 75–61 76–72 77–85 |
2008 | 9S | Round of 64 | Mississippi State Bulldogs | 69–76 |
2013 | 12M | Round of 64 Round of 32 Sweet Sixteen |
Oklahoma State Cowboys Saint Louis Billikens Louisville Cardinals |
68–55 74–57 69–77 |
2014 | 7W | Round of 64 Round of 32 |
BYU Cougars Wisconsin Badgers |
87–68 77–85 |
2015 | 8W | Round of 64 Round of 32 |
Oklahoma State Cowboys Wisconsin Badgers |
79–73 65–72 |
2016 | 1W | Round of 64 Round of 32 Sweet Sixteen Elite Eight |
Holy Cross Crusaders Saint Joseph’s Hawks Duke Blue Devils Oklahoma Sooners |
91–52 69–64 82–68 68–80 |
2017 | 3M | Round of 64 Round of 32 Sweet Sixteen Elite Eight Final Four |
Iona Gaels Rhode Island Rams Michigan Wolverines Kansas Jayhawks North Carolina Tar Heels |
93–77 75–72 69–68 74–60 76–77 |
2019 | 12S | Round of 64 Round of 32 Sweet Sixteen |
Wisconsin Badgers UC Irvine Anteaters Virginia Cavaliers |
72–54 73–54 49–53 |
2021 | 7W | Round of 64 Round of 32 Sweet Sixteen |
VCU Rams Iowa Hawkeyes USC Trojans |
–[* 1] 95–80 68–82 |
NIT
szerkesztésA csapat 13 National Invitation Tournamenten vett részt.
Év | Kör | Ellenfél | Eredmény |
---|---|---|---|
1975 | Első Negyeddöntő Elődöntő Harmadik hely |
Saint Peter’s Peacocks Oral Roberts Golden Eagles Princeton Tigers St. John’s Red Storm |
85–79 65–59 57–58 80–76 |
1976 | Negyeddöntő | Charlotte 49ers | 72–79 |
1977 | Első Negyeddöntő |
Oral Roberts Golden Eagles St. Bonaventure Bonnies |
90–89 73–76 |
1984 | Első | Santa Clara Broncos | 53–66 |
1988 | Első Második |
Santa Clara Broncos New Mexico Lobos |
81–65 59–78 |
1990 | Első | New Mexico Lobos | 78–89 |
1997 | Első | Hawaii Rainbow Warriors | 61–71 |
1999 | Első Második Negyeddöntő Elődöntő Harmadik hely |
Georgia Tech Yellow Jackets Wyoming Cowboys TCU Horned Frogs California Golden Bears Xavier Musketeers |
67–64 93–72 77–68 69–85 75–106 |
2004 | Első Második Negyeddöntő Elődöntő |
Colorado Buffaloes George Mason Patriots Notre Dame Fighting Irish Michigan Wolverines |
77–72 68–54 65–61 53–78 |
2012 | Első Második Negyeddöntő |
LSU Tigers Iowa Hawkeyes Washington Huskies |
96–74 108–97 86–90 |
2018 | Első Második |
Rider Broncs Marquette Golden Eagles |
99–86 92–101 |
2022 | Első Második |
Utah Aggies Texas A&M Aggies |
83–72 60–75 |
2023 | Első Második Negyeddöntő |
UC Irvine Anteaters UCF Knights Wisconsin Badgers |
84–58 68–54 58–61 |
CBI
szerkesztésA csapat egy College Basketball Invitationalen vett részt.
Év | Kör | Ellenfél | Eredmény |
---|---|---|---|
2011 | Első Negyeddöntő Elődöntő 1. döntő 2. döntő 3. döntő |
Weber State Wildcats Duquesne Dukes Boise State Broncos Creighton Bluejays Creighton Bluejays Creighton Bluejays |
68–59 77–75 79–71 76–84 71–58 71–69 |
Eredmények
szerkesztésA táblázatban a konferenciabajnokságok és az azokon kívüli mérkőzések eredményei is szerepelnek.[21]
Ellenfél | Győzelem | Vereség | Arány |
---|---|---|---|
Arizona Wildcats | 37 | 54 | .407 |
Arizona State Sun Devils | 49 | 47 | .510 |
California Golden Bears | 69 | 85 | .448 |
Colorado Buffaloes | 12 | 17 | .414 |
Oregon State Beavers | 170 | 192 | .470 |
Stanford Cardinal | 58 | 96 | .377 |
UCLA Bruins | 41 | 93 | .306 |
USC Trojans | 62 | 68 | .477 |
Utah Utes | 30 | 11 | .732 |
Washington Huskies | 122 | 192 | .389 |
Washington State Cougars | 176 | 125 | .585 |
NBA-játékosválogatók
szerkesztésAz alábbi játékosok kerültek be valamely profi csapatba:
Játékos | Év | Csapat |
---|---|---|
Eugene Omoruyi | 2021 | Jelölés visszavonva |
Chris Duarte | 2021 | Indiana Pacers |
Payton Pritchard | 2020 | Boston Celtics |
Ehab Amin | 2019 | Jelölés visszavonva |
Louis King | 2019 | Jelölés visszavonva |
Kenny Wooten | 2019 | Jelölés visszavonva |
Bol Bol | 2019 | Miami Heat |
Jamil Wilson | 2018 | Jelölés visszavonva |
Troy Brown Jr. | 2018 | Washington Wizards |
Chris Boucher | 2017 | Jelölés visszavonva |
Dillon Brooks | 2017 | Houston Rockets |
Tyler Dorsey | 2017 | Atlanta Hawks |
Jordan Bell | 2017 | Chicago Bulls |
Elgin Cook | 2016 | Jelölés visszavonva |
Joe Young | 2015 | Indiana Pacers |
Roman Sorkin | 2014 | Jelölés visszavonva |
E. J. Singler | 2013 | Jelölés visszavonva |
Arsalan Kazemi | 2013 | Washington Wizards |
Tajuan Porter | 2011 | Jelölés visszavonva |
Malik Hairston | 2008 | Phoenix Suns |
Maarty Leunen | 2008 | Houston Rockets |
Bryce Taylor | 2008 | Jelölés visszavonva |
Aaron Brooks | 2007 | Houston Rockets |
Luke Jackson | 2004 | Cleveland Cavaliers |
Luke Ridnour | 2003 | Seattle SuperSonics |
Fred Jones | 2002 | Indiana Pacers |
Chris Christoffersen | 2002 | Jelölés visszavonva |
Bryan Bracey | 2001 | San Antonio Spurs |
Terrell Brandon | 1991 | Cleveland Cavaliers |
Blair Rasmussen | 1985 | Denver Nuggets |
Greg Ballard | 1977 | Washington Bullets |
Megjegyzések
szerkesztés- ↑ A Covid19 miatt a mérkőzést nem rendezték meg, automatikusan az Oregon Ducks jutott tovább
Hivatkozások
szerkesztés- ↑ Colors | University Communications (angol nyelven). Oregoni Egyetem. (Hozzáférés: 2024. február 20.)
- ↑ a b c Michael Russell: When Firs stood tall (angol nyelven). The Oregonian, 2008. április 7. (Hozzáférés: 2024. február 22.)
- ↑ a b c d e f g h 2010–2011 Oregon Men’s Basketball Multi-Media Guide (angol nyelven). Oregon Ducks. [2010. december 26-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2024. február 22.)
- ↑ Hall of Fame Inductee Search (angol nyelven). College Football Hall of Fame. [2011. június 5-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2024. február 22.)
- ↑ a b Joe Gergen: The beginning: Oregon is king – 1939 (angol nyelven). The Sporting News. [2008. október 4-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2024. február 22.)
- ↑ 2009–2010 Oregon Basketball Media Guide (angol nyelven). Oregon Ducks. [2012. március 8-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2024. február 22.)
- ↑ a b David Leon Moore: Kent raises Ducks from forgotten decades (angol nyelven). USA Today, 2002. március 15. [2011. február 11-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2024. február 22.)
- ↑ Chris Foster: Bruins fall in the Pit (angol nyelven). Los Angeles Times, 2010. január 29. (Hozzáférés: 2024. február 22.)
- ↑ a b Jake Curtis: Kent Revives Oregon Program / Ex-St. Mary's coach has alma mater ranked No. 24 (angol nyelven). San Francisco Chronicle, 2000. február 10. (Hozzáférés: 2024. február 22.)
- ↑ Jacob Thorpe: Ernie Kent named men’s basketball coach at Washington State (angol nyelven). The Spokesman-Review, 2014. április 1. (Hozzáférés: 2024. február 22.)
- ↑ Ridnour Named Pac-10 Player of the Year (angol nyelven). Oregon Ducks, 2003. március 10. (Hozzáférés: 2024. február 22.)
- ↑ Oregon Ducks Schedule (angol nyelven). ESPN. (Hozzáférés: 2024. február 22.)
- ↑ Red Hot Oregon Gets Midwest Region #3 Seed (angol nyelven). Salem News, 2007. március 11. (Hozzáférés: 2024. február 22.)
- ↑ Kent out as school’s winningest coach (angol nyelven). ESPN, 2010. március 16. (Hozzáférés: 2024. február 22.)
- ↑ Reports: Creighton’s Altman hired at Oregon (angol nyelven). ESPN, 2010. április 24. (Hozzáférés: 2024. február 22.)
- ↑ Dana Altman (angol nyelven). Oregon Ducks. (Hozzáférés: 2024. február 22.)
- ↑ Where we play (angol nyelven). Oregon Daily Emerald, 2004. szeptember 20. [2008. december 16-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2024. február 22.)
- ↑ a b c Oregon opens new arena with win (angol nyelven). ESPN, 2011. január 13. (Hozzáférés: 2024. február 22.)
- ↑ a b Jeff Manning: Matthew Knight Arena is latest collaborations of Nike’s Phil Knight and architect Bob Thompson (angol nyelven). The Oregonian, 2011. január 13. (Hozzáférés: 2024. február 22.)
- ↑ Tim Gardner: Oregon’s new basketball court isn't just wood, it's art (angol nyelven). USA Today, 2010. november 8. [Hiba: Érvénytelen idő.-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2024. február 22.)
- ↑ 2018–19 Oregon Men’s Basketball Record Book (angol nyelven). Oregon Ducks, 2018. október 16. (Hozzáférés: 2024. február 22.)
Fordítás
szerkesztés- Ez a szócikk részben vagy egészben az Oregon Ducks men's basketball című angol Wikipédia-szócikk ezen változatának fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét és a szerzői jogokat jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként.
További információk
szerkesztés- Hivatalos honlap (angolul)