Beniczky Emil
Benicei és micsinyei Beniczky Emil (Alsómicsinye, 1838.[1] december 2. – Törtel, 1864. november 30.) újságíró, költő, író, fordító, jogász.
Beniczky Emil | |
Beniczky Emil, Marastoni József rajza | |
Élete | |
Született | 1838. december 2. Alsómicsinye |
Elhunyt | 1864. november 30. (25 évesen) Törtel |
Pályafutása | |
Jellemző műfaj(ok) | vers |
Élete
szerkesztésÉdesapja Beniczky Attila (1809–1867), édesanyja született Prónay Zsuzsanna (1811–1883) volt. Testvérei Beniczky Emma férjezett Sivó Miklósné és Beniczky Antal voltak.[2][3][4]
Kilencéves korában szüleivel Heves megye Réde falujába költözött. 1850-ben Gyöngyösre ment tanulni s ott tudományosan művelt nagybátyja Prónay Károly házánál lakott négy évig, majd az 5. és 6. gimnáziumi osztályt Egerben végezte és itt írta első megjelent verseit. 1856-ban a budai főreáliskola növendéke lett szülei akarata szerint, azonban nagybátyja Beniczky Ágoston császári és királyi tanácsos ösztönzésére azon év végén a papi pályára lépett és a nagyszombati papnevelőben tanult, amit azonban szívbajai miatt volt kénytelen abbahagyni. Visszatért szüleihez, ahol ismét az írás fele fordult, majd kitűnő eredménnyel fejezve be papi tanulmányait a bécsi Pázmáneumba került. Mégis 1858-ban inkább Pesten lett joghallgató, egyszersmind egy magán intézetben tanított, szabadidejében pedig írt, fordított és színjátékokban szerepelt. Mulatságok, bálok lelkes rendezője, táncosa volt.
A Nemzeti kör választmányi tagja és könyvtárnoka volt.[5]
1859-től a Nép újsága szerkesztőségének tagja volt. A Pesti Hölgydivatlapnak volt 1860–61-ben segédszerkesztője, majd lapvezetője;[6] 1862-ben a Magyarország és 1863-ban a Független politikai napilapoknak külföldi rovatvezetője volt.
1863. október 31-én jegyezte el,[7] majd 1864. február 8-án vezette oltárhoz Frombach Berta úrhölgyet,[8] akivel Törtelre költözött. Első, de egyben utolsó regényét még befejezte, de annak kiadása már szüleire maradt. Családja gyászjelentése szerint 1864. november 30-án agyszélhűdés végzett vele[2] (azonban egyes helyeken december 1-e és májlob jelent meg). Temetése december 3-án volt.
Művei
szerkesztés- Nefelejtsek a honvéd-életből rajzfüzet Pest, 1861.
- Életképek beszélygyűjtemény, Lauffer és Stolp bizományában, kiadta Bartalics Imre. 1862. (A 257 lapra terjedő kötet Karácsonyi Istvánnak ajánlotta, tartalma: „Az első regény.“ „Az igazán szerető szívek.“ „Futó csillagok.“ „Csak az Isten tudja.“)[9]
- Tündérfi Kálmán ur kalandjai regény; Rohn és Grund nyomt., 1865. (Vadnai Károly írt hozzá életrajzot. Itt megjelent arcképét Marastoni József rajzolta kőre)
Fordításai:
- Dumas Sándor: Egy szerelmi Kaland 1861. Lauffer és Stolp bizománya.[10]
- Pulszky Ferencz A magyar Jacobinusok. Történelmi regény, 1861. Két kötet. (2. kiadás: 1872.)
1860-ban Urváry Lajos jogásztársával szerkesztette és kiadta A magyar ifjúság évkönyve első kötetét, ami bevételét a leendő magyar írói segélyegyletre ajánlották fel.[11]
Verseket és beszélyeket (elbeszéléseket) írt a következő lapokba: Szegedi Hiradó (1859.), Népujság (1859–60.), Családi Kör (1860–62.), Divatcsarnok (1860. 1863.), Hölgyfutár (1860–61. 1863.), Napkelet (1860.), Nefelejts (1863.), Koszorú (1864.) és a Fővárosi Lapok közölte hátrahagyott beszélyét (1865.); irt még a Tavasz c. szépirodalmi zsebkönyvbe (1861.) és a Császárfürdői Albumba (1863.); Emich Gusztáv Nagy Képes Naptára (1862, amiben Damjanics, Kiss Ernő és Leiningen életéből közölt rajzokat jelent meg „A munkácsi várban“ írása[12])
Jegyzetek
szerkesztés- ↑ A Hazánk s a Külföld, 1869. december 2-ai (5. évfolyam 48.) számában 1839-et írt.
- ↑ a b Boldogult barátunk Beniczky Emil kora elhunytáról, Szegedi Híradó 6. évfolyam 100. szám, 1864. december 14. (adt.arcanum.com)
- ↑ Halálozások, Vasárnapi Ujság - 30. évfolyam, 19. szám, epa.oszk.hu - 1883. május 13.
- ↑ Zsuzsanna Karolina Petronella Prónay, geni.com (hozzáférés: 2022. március 5.)
- ↑ Gustav Emich: A nemzeti kör évkönyve 1862/63-ra, books.google.hu - 1863.
- ↑ IV. Divatlapok, Kritikai Lapok a magyar tudományosság, szépirodalom és művészet érdekében, 2. évfolyam 8. szám, 1863. február 22. (adt.arcanum.com)
- ↑ Beniczky Emil, Szinházi Látcső 1. évfolyam 207. szám, 1863. november 2. (adt.arcanum.com)
- ↑ Nász, Szegedi Híradó 6. évfolyam 15. szám, 1864. február 20. (adt.arcanum.com)
- ↑ Irodalmi mozgalmak, Nefelejts 4. évfolyam 5. szám, 1862. április 4. ([1])
- ↑ Szilágyi Sándor: Irodalmi Ritkaságok, Új Magyar Muzeum 10/2 - 1860. (adt.arcanum.com)
- ↑ Megjelent, Vasárnapi Ujság 7. évf. 35. sz., epa.oszk.hu - 1860. augusztus 26.
- ↑ Emich Gusztáv 1862-i naptára e napokban adatott sajtó alá. Pesti Napló 12. évfolyam 3404. szám, 1861. június 18. (adt.arcanum.com)
Források
szerkesztés- Vadnai Károly: Beniczky Emil emlékezete, in: Tündérfi Kálmán úr kalandjai, books.google.hu - 1865
- Szinnyei József: Magyar írók élete és munkái I. (Aachs–Bzenszki). Budapest: Hornyánszky. 1891.
További információk
szerkesztés- Beniczky Emill, Írók, emlékhelyek, Szlovákiai Magyar Írók Társasága, szmit.hu
- Gulyás Pál: Magyar írók élete és munkái. Bp., Magyar Könyvtárosok és Levéltárosok Egyesülete, 1939-2002. 7. kötettől sajtó alá rend. Viczián János.
- Das geistige Ungarn. Biographisches Lexikon. Hrsg. Oscar von Krücken, Imre Parlagi. Wien-Leipzig, W. Braumüller, 1918.
- A Pallas nagy lexikona, az összes ismeretek enciklopédiája. 1-16 k. (17-18. pótk. Szerk. Bokor József). Bp., Pallas-Révai, 1893-1904.
- Új magyar életrajzi lexikon. Főszerk. Markó László. Bp., Magyar Könyvklub.
- Új magyar irodalmi lexikon. Főszerk. Péter László. Bp., Akadémiai Kiadó, 1994.
- Magyar irodalmi lexikon. Flóris Miklós és Tóth András közreműködésével szerk. Ványi Ferenc. Átnézte Dézsi Lajos, Pintér Jenő. Bp., Studium, 1926