Varga Pál (karmester)
Varga Pál (Prága, 1908. április 5. – Budapest, 1986. augusztus 1.) magyar karmester.
Varga Pál | |
Született | 1908. április 5.[1] Prága[1] |
Elhunyt | 1986. augusztus 1. (78 évesen)[1] Budapest[1] |
Állampolgársága | magyar |
Foglalkozása |
|
Iskolái | Nemzeti Zenede (1927–1932) |
Sablon • Wikidata • Segítség |
Életpályája
szerkesztésTanulmányait 1927–1932-ben a budapesti Nemzeti Zenedében végezte (orgona, zeneszerzés, karmesterképző) Sugár Viktor, Lajtha László és Fleischer Antal tanítványaként. 1929–1946 között a Magyar Állami Operaház (közben 1933–1935-ben a Városi Színház) korrepetitora volt. Az Operaházban főleg Sergio Failoni mellett dolgozott. 1947 és 1969 között a Magyar Állami Operaház karmestere volt. A legnagyobb sikereit francia és olasz operákkal aratta. 1969-től a budapesti Zeneművészeti Főiskolán az idegen nyelvű szerepgyakorlat tanára lett. Ő alapította 1959-ben az Operaház tagjaiból alakult Budapesti Kamarazenekart, amelynek 1967-ig a vezetője volt. Zsűritag volt több nemzetközi énekversenyen.
Bemutatói
szerkesztésTöbb mű hazai bemutatója fűződik nevéhez: Menotti: A telefon; Respighi: Trittico Botticelliano; Ránki György: Don Quijote és Dulcinea.
Díjai, elismerései
szerkesztés- 1955 – Szocialista Munkáért Érdemérem
- 1978 – Munka Érdemrend, arany fokozat
- 1996 – A Magyar Állami Operaház örökös tagja (posztumusz)
Jegyzetek
szerkesztés- ↑ a b c d OperaDigiTár
Források
szerkesztés- Magyar életrajzi lexikon IV: 1978–1991 (A–Z). Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1994. ISBN 963-05-6422-X
- Magyar színházművészeti lexikon. Főszerk. Székely György. Budapest: Akadémiai. 1994. ISBN 963-05-6635-4