Katunė
Katunė | |
---|---|
Įspūdingas Katūnės slėnis Altajuje
| |
Ilgis | 688 km |
Baseino plotas | 60 900 km² |
Vidutinis debitas | 630 m³/s |
Ištakos | Katunės kalnagūbris |
Žiotys | Obė |
Šalys | |
Katunė |
Katunė[1] (rus. Катунь) – upė Altajaus respublikoje ir Altajaus krašte (Rusija, Altajaus kalnai). Susiliedama su Bija sudaro Obę.
Prasideda Gėblerio ledyne (ледник Геблера), Katunės kalnagūbryje, Beluchos kalno papėdėje, Kazachstano pasienyje. Katunės baseine yra daugiau kaip 800 ledynų (bendras plotas 625 000 km², todėl ledynų tirpsmo vandenys yra svarbūs šios upės maitinime.
Teka daugiausia į šiaurę. Pagal slėnio tipą Katunė skirstoma į tris dalis: aukštutinės Katunės ilgis (iki Koksos įtekėjimo vietos) 210 km; vidurupis (nuo Koksos iki Sumulty žiočių) – 200 km (upė teka plačiu slėniu), žemupio ilgis iki santakos su Bija – 280 km. 19 km į pietvakarius nuo Bijsko susilieja su Bija ir sudaro Obę.
Pagrindiniai intakai: Koksa (kairieji), Argutas, Čuja (dešinieji).
Iš viso turi 254 intakus, kurių bendras ilgis apie 708 km. Laivuojama 75 km nuo žiočių. Naudota medienos plukdymui.[2] Nuo 2000 m. sudarytas Katunės biosferos rezervatas.
Šaltiniai
- ↑ Katunė. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. IX (Juocevičius-Khiva). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006
- ↑ Географический энциклопедический словарь, гл. редактор А. Ф. Трёшников. – Москва, Советская энциклопедия, 1983. // psl. 202-203