Orhideju dzimta
Orhideju dzimta Orchidaceae (Juss.) | |
---|---|
Stāvlapu dzegužpirkstīte (Dactylorhiza incarnata) | |
Klasifikācija | |
Valsts | Augi (Plantae) |
Nodalījums | Segsēkļi (Magnoliophyta) |
Klase | Viendīgļlapji (Liliopsida) |
Rinda | Spargeļu rinda (Asparagales) |
Dzimta | Orhideju dzimta (Orchidaceae) |
|
Orhideju dzimta (Orchidaceae) ir plaša viendīgļlapju augu dzimta, sastopama gandrīz visā pasaulē. Zināmas līdz 24500 orhideju sugām.[1] Vairākums sugu sastopamas tropos, lietus mežos.
Sistemātika
[labot šo sadaļu | labot pirmkodu]Tagad orhideju dzimta ietilpst sparģeļu rindā (Asparagales). Agrāk un citās sistemātikās tā pieder pie orhideju rindas (Orchidales)[2] vai sīksēklu augiem (Microspermae).[3]
Orhideju dzimtā ir šādas apakšdzimtas:
- Apostasioideae - 16 sugas, tikai Dienvidrietumāzijā;
- Cypripedioideae - 130 sugas Amerikas tropos, Eiropā un Āzijā;
- Vanilloideae - 180 sugas;
- Orchidoideae - aptuveni 3600 sugas gandrīz visā pasaulē;
- Epidendroideae - aptuveni 20000 sugas.
Morfoloģija
[labot šo sadaļu | labot pirmkodu]Saknes
[labot šo sadaļu | labot pirmkodu]Orhidejām ir tikai sekundāras saknes, augošas no stublāja vai gumiem. Uz zemes augošajām orhidejām parasti ir gan saknenis, gan sakņu gumi. Dažreiz pazemes orgāns sastāv no viena guma, kas apakšdaļā atgādina sakni. Ik gadus izveidojas jauns gums, kur uzkrājas barības vielas nākamā gada stumbram, lapām. Citām orhidejām ir tikai daudz sakņu, bet nav gumu. Piemēram, ligzdenei ir tikai saknes un tā barību saņem ar sēnes palīdzību. Epifītiskajām orhidejām saknēs var būt arī hlorofils. To saknes veidotas tā, lai augs varētu augt uz kokiem.
Stublājs
[labot šo sadaļu | labot pirmkodu]Stublājs parasti vienkāršs, bet retāk stumbrs vai ziedkopa ir sazarojis. Dažreiz stublājs caurs.
Lapas
[labot šo sadaļu | labot pirmkodu]Lapas veselas. Tās sakārtotas rozetē vai pamīšus. Dzīslojums līdztekus, lokveidīgs, retāk tīklveidīgs (piem., Goodyera repens).
Ziedi
[labot šo sadaļu | labot pirmkodu]Ziedi divdzimumu, seglapu žāklēs vārpās vai ķekaros, retāk pa vienam. Apziednim ir 6 vainagveida lapas, kas sakārtotas 2 gredzenos. 3 ārējā gredzena lapas parasti gandrīz vienādas. Apziedņa iekšējā gredzena lapas atšķirīgas, 2 lapas līdzīgas ārējā gredzena lapām.
Trešā - lūpa, atšķiras no visām pārējām apziedņa lapām pēc formas, krāsas un lieluma. Ziedam plaukstot, sēklotne vai ziedkāts pagriežas pa 180°, retāk pa 360°. Tāpēc lūpa parasti vērsta uz leju. Pie lūpas pamata bieži ir caurs pagarinājums - piesis, kur uzkrājas nektārs. Parasti attīstīta ir tikai viena putekšņlapa, retāk 2. Tā ir saaugusi ar irbuli un veido kolonu. Putekšņi ligzdās saķepuši ķīļveida vai vālesveida masā, polinijā.
Auglis
[labot šo sadaļu | labot pirmkodu]Auglis - pogaļa, kas atveras ar 6 gareniskām plaisām. Sēklas ļoti sīkas, bez endospermas. Tās dīgst tikai mikorizas sēņu klātbūtnē.
Ekoloģija
[labot šo sadaļu | labot pirmkodu]Aug uz zemes, kā arī kokos (tādas orhidejas sauc arī par epifītiskajām orhidejām). Visām orhideju sugām jābūt mikorizai, lai varētu uzdīgt sēklas. Dažiem saprofītiem augiem mikoriza vajadzīga vienmēr. Dažas sugas ir specializējušās un ieņem šauras ekoloģiskās nišas, gan pēc augsnes, gan pēc mikorizas biedra, gan pēc kukaiņa, kas to apaugļo.
Izmantošana
[labot šo sadaļu | labot pirmkodu]Garšviela
[labot šo sadaļu | labot pirmkodu]Viszināmākā orhideju suga, ko izmanto garšvielas iegūšanai, ir vaniļa Vanilla planifolia.
Košumaugi
[labot šo sadaļu | labot pirmkodu]Orhidejas dzimtas sugām ir liela dekoratīvā nozīme. Dažas sugas vai jaunos hibrīdus audzē kā istabaugus. Citas sugas izmanto par grieztajām puķēm.
Tautas medicīna
[labot šo sadaļu | labot pirmkodu]Dzegužpuķu, gimnadēniju un naktsvijoļu jaunos gumus izmanto kā zāles (tuber salep). Gumos ir ciete un gļotas. Tās bieži tika izmantotas tautas medicīnā kā universālas zāles pret vīriešu slimībām, sevišķi pret impotenci; cietes dēļ arī pret caureju. Eiropā ļoti plaši sastopams bija ticējums: "ja ēd gumu, tad dzims puika", no kurienes nosaukums "puiku zāles" jeb Orchis morio. Bet arī: “piegulē̦tām meitām jāē̦d orchis moris (puiku zāles, dze̦guzes kumoss) saknes, tad viņu kauns nenāks gaismā”[4] Mūsdienu medicīna noliedz šāda pielietojuma efektivitāti.
Latvijā sastopamās sugas
[labot šo sadaļu | labot pirmkodu]Latvijā sastopamas 33 savvaļas orhideju sugas. Vairākums ir valsts aizsardzībā. Latvijā tās aug tikai uz zemes, pļavās, mežos un purvos.
- Cypripedum
- Dzeltenā dzegužkurpīte (Cypripedium calceolus)
- Neottianthe
- Cepurainā neotiante (Neottianthe cucullata)
- Cephalanthera
- Sarkanā cefalantēra (Cephalanthera rubra)
- Garlapu cefalantēra (Cephalanthera longifolia), laikam Latvijā izzudusi suga
- Ophrys
- Mušu ofrīda (Ophrys insectifera)
- Dzegužpirkstītes (Dactylorhiza)
- Stāvlapu dzegužpirkstīte (Dactylorhiza incarnata)
- Iedzeltenā dzegužpirkstīte (Dactylorhiza ochroleuca vai Dactylorhiza incarnata ssp. ochroleuca)
- Asinssārtā dzegužpirkstīte (Dactylorhiza cruenta vai Dactylorhiza incarnata ssp. cruenta)
- Baltijas dzegužpirkstīte (Dactylorhiza baltica vai D. longifolia)
- Plankumainā dzegužpirkstīte (Dactylorhiza maculata)
- Fuksa dzegužpirkstīte (Dactylorhiza fuchsii)
- Traunsteinera dzegužpirkstīte (Dactylorhiza traunsteineri) vai Rusova dzegužpirkstīte (Dactylorhiza russowii)
- Dzegužpuķes (Orchis).
- Vīru dzegužpuķe (Orchis mascula)
- Bruņcepuru dzegužpuķe (Orchis militaris)
- Zalkšu dzegužpuķe (Orchis morio)
- Deguma dzegužpuķe (Orchis ustulata)
- Gymnadenia
- Odu gimnadēnija (Gymnadenia conopsea)
- Platanthera
- Smaržīgā naktsvijole (Platanthera bifolia)
- Zaļziedu naktsvijole (Platanthera chlorantha)
- Herminium
- Vienguma hermīnija (Herminium monorchis)
- Liparis
- Lēzeļa lipare (Liparis loeselii)
- Hammarbya
- Purva sūnene (Hammarbya paludosa)
- Malaxis
- Purvāju vienlape (Malaxis monophyllos)
- Coeloglossum
- Zaļā dobziede (Coeloglossum viride)
- Listera
- Sirdsveida divlape (Listera cordata)
- Ovālā divlape (Listera ovata)
- Corallorhiza
- Trejdaivu koraļļsakne (Corallorhiza trifida)
- Epipogon
- Bezlapu epipogija (Epipogon aphyllum)
- Neottia
- Parastā ligzdene (Neottia nidus-avis)
- Epipactis
- Platlapu dzeguzene (Epipactis helleborine)
- Purva dzeguzene (Epipactis palustris)
- Tumšsarkanā dzeguzene (Epipactis atrorubens)
- Goodyera
- Ložņu saulenīte (Goodyera repens).
Atsauces
[labot šo sadaļu | labot pirmkodu]- ↑ Andreas Bresinsky, Christian Körner, Joachim W. Kadereit, Gunther Neuhaus, Uwe Sonnewald: Strasburger — Lehrbuch der Botanik. Begründet von E. Strasburger. Spektrum Akademischer Verlag, Heidelberg 2008 (36. Aufl.) ISBN 978-3-8274-1455-7
- ↑ Latvijas sēklaugi
- ↑ Latvijas PSR flora
- ↑ Kārlis Mīlenbahs: Latviešu valodas vārdnīca II: 314. Izrediģēja, papildināja un publicēja Jānis Endzelīns.
Literatūra
[labot šo sadaļu | labot pirmkodu]- Galenieks, P. u. ct. Latvijas PSR flora I. Rīga. 1953.
- Cepurīte, Biruta. Latvijas vaskulāro augu flora 7 - Orhideju dzimta (Orchidaceae) Rīga. 2005. ISBN 9984-9821-0-6
Ārējās saites
[labot šo sadaļu | labot pirmkodu]Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: Orhideju dzimta |
|