Redigerer Pazzi-sammensvergelsen
Utseende
Endringen kan fjernes. Ta en kikk på diffen under og vurder om det er dette du vil gjøre. Lagre deretter siden for å fjerne endringen. Hvis du fjerner en endring som ikke er vandalisme, vennligst forklar hvorfor du fjerner endringen ved å erstatte den automatiske redigeringsforklaringen med en begrunnelse for fjerningen. |
Nåværende sideversjon | Din tekst | ||
Linje 3: | Linje 3: | ||
== Politisk situasjon == |
== Politisk situasjon == |
||
Familien Pazzi var ikke den som stod bak sammensvergelsen; denne rollen tilkom [[Salviati (adel)|Salviati]]-slekten, som var pavelige bankierer i Firenze. Pave Sixtus var en motstander av mediciene; han hadde fått herredømme over festningen [[Imola]] på grensen mellom Toscana og [[Kirkestaten]]. Den festningen var Lorenzo opptatt av å vinne for Firenze. Ervervet skulle finansieres ved hjelp av Pazzi-banken, selv om Francesco de' Pazzi hadde lovet Lorenzo at han ikke ville støtte paven. Som motytelse hadde pave Sixtus |
Familien Pazzi var ikke den som stod bak sammensvergelsen; denne rollen tilkom [[Salviati (adel)|Salviati]]-slekten, som var pavelige bankierer i Firenze. Pave Sixtus var en motstander av mediciene; han hadde fått herredømme over festningen [[Imola]] på grensen mellom Toscana og [[Kirkestaten]]. Den festningen var Lorenzo opptatt av å vinne for Firenze. Ervervet skulle finansieres ved hjelp av Pazzi-banken, selv om Francesco de' Pazzi hadde lovet Lorenzo at han ikke ville støtte paven. Som motytelse hadde pave Sixtus tilforsikret pazziene monopol på [[alun]]<nowiki></nowiki>bruddene i [[Tolfa]] – alun var et viktig beisemiddel for tekstilindustrien, og dermed av stor betydning for tekstilhandelen som den florentinske økonomi hadde som en hovedinntektskilde. Ut over sette hadde han lovet Pazzi-banken lukrative rettigheter innen den pavelige formuesforvaltning. Pave Sixtus utnevnte sin nevø [[Girolamo Riario]] ril stattjolder for Imola og [[Francesco Salviati (erkebiskop)|Francesco Salviati]] til erkebiskop av [[Pisa]], en by som hadde vært en økonomisk konkurrent til men som nå var blitt understilt Firenze. Lorenzo på sin side beordret Pisa om å bliokkere bans bestigelse av erkebispesetet. |
||
== Sammensvergelsen == |
== Sammensvergelsen == |
||
Salviati og Francesco de' Pazzi la så planen om å myrde Lorenzo og Giuliano. Riario selv forble i [[Roma]]. Planen ble kjent i vide kretser, og paven skal ha sagt at «Jeg støtter dette – så lenge ingen blir drept». Dette er hva Marcello Simonetta, en historiker ved [[Wesleyan University]] i [[Connecticut]], i 2004 fant ut fra et kodet brev fra familien Ubaldinis arkiv som han selv fant og |
Salviati og Francesco de' Pazzi la så planen om å myrde Lorenzo og Giuliano. Riario selv forble i [[Roma]]. Planen ble kjent i vide kretser, og paven skal ha sagt at «Jeg støtter dette – så lenge ingen blir drept». Dette er hva Marcello Simonetta, en historiker ved [[Wesleyan University]] i [[Connecticut]], i 2004 fant ut fra et kodet brev fra familien Ubaldinis arkiv som han selv fant og ceschiffrerte. Han avdekket at [[Federico da Montefeltro]], hertugen av [[Urbino]], en pavelig [[condottiere]], var dypt involvert i konspirasjonen: Han hadde stilt ui utsikt at han ville oppstille 600 soldater urtenfor Firenze, og så gripe inn på det medst egnede tidspunkt. |
||
== Anslaget == |
== Anslaget == |
||
Den 26. april 1478, på [[Påskesøndag]] og under høymessen i domkirken [[Santa Maria del Fiore]], ble Giuliano de' Medici stukket ned av en gruppe, hvorav én var prest. Han blødde ut på katedralens gulv mens broren Lorenzo, som ble såret, kom seg unna og ble innelåst av humanisten [[Angelo Poliziano]] i [[sakristi]]et. Forsøket på å innta [[gonfaloniere]]-embedet og ''[[signoria]]''en, ble avverget ved det at erkebiskopen og Salviati- |
Den 26. april 1478, på [[Påskesøndag]] og under høymessen i domkirken [[Santa Maria del Fiore]], ble Giuliano de' Medici stukket ned av en gruppe, hvorav én var prest. Han blødde ut på katedralens gulv mens broren Lorenzo, som ble såret, kom seg unna og ble innelåst av humanisten [[Angelo Poliziano]] i [[sakristi]]et. Forsøket på å innta [[gonfaloniere]]-embedet og ''[[signoria]]''en, ble avverget ved det at erkebiskopen og Salviati-familiea overhode ble tatt til fange i et værelse hvis dører hadde skjulte låsesperrer. Statskuppet slo feil. |
||
== Standrett == |
== Standrett == |
||
[[Fil:Leonardo da Vinci - Hanging of Bernardo Baroncelli 1479.jpg| |
[[Fil:Leonardo da Vinci - Hanging of Bernardo Baroncelli 1479.jpg|thumb|[[Bernardo Bandini Baroncelli|Bernardo di Bandino Baroncelli]] henges den 29. desember 1479 (skisse av [[Leonardo da Vinci]])]] |
||
De rasende florentinerne drepte de sammensvorne som de klarte å få fatt i. Jacopo de' Pazzi ble skjøvet ut av et vindu, grepet av |
De rasende florentinerne drepte de sammensvorne som de klarte å få fatt i. Jacopo de' Pazzi ble skjøvet ut av et vindu, grepet av dolkemengden, drevet naken gjennom gatene og kastet i elven [[Arno (elv)|Arno]]. Familien Pazzi ble fratatt sine eiendommer av florentinerne, alle spore etter deres navn ble slettet. Erkebiskop Salviati ble hengt fra [[Palazzo della Signoria]]s murer. Selv om Lorenzo forsøkte å appelere til mengden, ble ikke bare sammensvorne, men også slike som man bare antok hadde vært med på planene, drept av folkets justis. |
||
Det lyktes Lorenzo å bringe kardinal [[Raffaele Riario]] i sikkerhet. Han var en nevø av paven, og hadde med sikkerhet ikke hatt noe med sammensvergelsen å gjøre. Han klarte også å |
Det lyktes Lorenzo å bringe kardinal [[Raffaele Riario]] i sikkerhet. Han var en nevø av paven, og hadde med sikkerhet ikke hatt noe med sammensvergelsen å gjøre. Han klarte også å berhe to av de sammensvornes slektninger. De medvirkende som klarte å flykte, ble jaget gjennom hele Italia. |
||
Det er blitt hevdet at Lorenzo anordnet en rekke andre avstraffelser (hvoriblant hundrevis av henrettelser), men det finnes det ikke noe historisk belegg for |
Det er blitt hevdet at Lorenzo anordnet en rekke andre avstraffelser (hvoriblant hundrevis av henrettelser), men det finnes det ikke noe historisk belegg for skjedde. |
||
== |
== Følgern == |
||
En følge av dem såkalte Pazzi-sammensvergelsen |
En følge av dem såkalte Pazzi-sammensvergelsen ble Firenze ilagt [[interdikt]] av paven på grunn av drapet av erkebiskop Salviati. Det innebar at det var forbudt å lese messen og å administrere Den hellige kommunion. Pave Sixtus forpliktet pavestatens tradisjonelle militære arm, kongen av [[Napoli]] [[Ferdinand I (Napoli)|Ferdinand I]] (Ferrante), til å angripe Firenze. Idet han ikke mottok noen hjelp fra sine øvrige allierte, [[Bologna]] og [[Milano]], var det ingen annen måte for Lorenzo å redde seg på enn med diplomati. |
||
Dette klarte han imidlertid med stor dyktighet. Han seilte til Napoli og ga seg hen i Ferrantes vold; han satt tre måneder fengslet der, før han ble løslatt med gaver. Lorenzos mot og hans machiavellianske ''realpolitik'' viste Ferrante hvordan paven ville forholde seg dersom han hadde vært fremgangsrik i noe felttog mot nord. |
Dette klarte han imidlertid med stor dyktighet. Han seilte til Napoli og ga seg hen i Ferrantes vold; han satt tre måneder fengslet der, før han ble løslatt med gaver. Lorenzos mot og hans machiavellianske ''realpolitik'' viste Ferrante hvordan paven ville forholde seg dersom han hadde vært fremgangsrik i noe felttog mot nord. |