Gheorghe Lazăr
Gheorghe Lazăr | |
Gheorghe Lazăr - portret de Mișu Popp - | |
Date personale | |
---|---|
Născut | 5 iunie 1779 (astăzi în România) |
Decedat | 17 septembrie 1823 (44 de ani) (astăzi în România) |
Părinți | Gheorghe Lăzăroaie Maria Lăzăroaie |
Frați și surori | Onea (Oancea) |
Cetățenie | |
Ocupație | pedagog, teolog, inginer, traducător |
Activitate | |
Educație | Studii superioare de filozofie, istorie, fizică, matematică și teologie la Sibiu, Cluj și Viena |
Oraș natal | Avrig |
Cunoscut pentru | Fondatorul învățământului în limba română din Țara Românească |
Profesor pentru | Petrache Poenaru, Daniel Tomescu, Theodor Pallady, Simion Marcovici |
Modifică date / text |
Sculptor: Ion Georgescu, 1896
Monument istoric cu codul B-III-m-A-20059
Gheorghe Lazăr (n. 5 iunie 1779, Avrig – d. 17 septembrie 1823, Avrig) a fost un pedagog, teolog, traducător și inginer român, considerat fondatorul învățământului în limba română din Țara Românească (în 1818 a înființat în București prima școală cu predare în limba română, Școala de la Sfântul Sava).
Viața
Transilvania
Data nașterii acestui părinte al învățământului bucureștean este controversată. Istoricul Ștefan Lupșa conchide că Gheorghe Lazăr s-ar fi născut la 9 ianuarie 1782, bazându-se pe un protocol care menționează nașterea sa la acea dată. După alți autori, data nașterii sale ar fi 5 iunie 1779.
Fiu de țăran liber, Gheorghe Lazăr a urmat scoala primară la Avrig avându-l ca dascăl pe Ioan Barac apoi a studiat la Liceul Piarist din Cluj, ale cărui cursuri le-a urmat între 1798-1805. Excepție a făcut anul 1802, în care a urmat cursurile Liceului Catolic din Sibiu. După obținerea bacalaureatului la Cluj obține o bursă plătită de Biserica Ortodoxă, din fondul sidoxial pentru a studia la Viena în vederea urmării unei cariere ecleziastice. La Viena a urmat studii superioare de filozofie, istorie și de științe fizico-matematice, Ulterior a studiat și teologia. Întors în Transilvania, la Sibiu, a fost hirotonit arhidiacon și a obținut un post la Școala teologică ortodoxă. A tradus în limba română o serie de lucrări cu caracter pedagogic și chiar un manual de pedagogie.
În anul 1815 Gheorghe Lazăr a candidat la funcția de episcop al Episcopiei Aradului, dar mitropolitul Ștefan Stratimirovici s-a opus numirii sale, astfel încât scaunul episcopal al Aradului a rămas vacant până în 1828.
Gheorghe Lazăr s-a aflat în conflict cu episcopul Vasile Moga care, fiind un adept al învățământului în limba slavonă, a împiedicat activitatea culturală a lui Lazăr, interzicându-i tipărirea manualelor în limba română. În urma unui proces disciplinar, la sfârșitul anului 1815 guvernatorul Transilvaniei l-a destituit pe Gheorghe Lazăr din funcție, punându-l sub supravegherea autorităților polițienești. Aceasta l-a determinat ca în 1816 să treacă munții și să se stabilească la București, unde și-a câștigat existența mai întâi ca profesor particular.[1]
Țara Românească
În Țara Românească Gheorghe Lazăr se manifestă ca promotor al ideii de înființare a unei școli românești la cel mai înalt nivel științific posibil pe atunci, într-o vreme în care învățământul se desfășura în limba greacă. Sprijinit de Iordache Golescu și Constantin Bălăceanu, a trebuit să ducă o muncă intensă cu cei care susțineau că limba română este prea săracă pentru a exprima adevărurile științei.
Școala de la Sfântul Sava
La 24 martie 1818, obținând aprobarea pentru înființarea școlii românești, și-a început activitatea într-un local impropriu din centrul capitalei, la Sfântul Sava. La început, elevii săi erau băieți de mici meseriași, târgoveți și dascăli, pentru că odraslele boierești frecventau în continuare școala grecească. Noua instituție a devenit curând principalul focar de consolidare și difuzare a culturii românești. Din prima generație de elevi au făcut parte, printre alții, Petrache Poenaru, Daniel Tomescu, Simion Marcovici și alții.
Școala de la Sfântul Sava este cel mai vechi institut educațional din București cu predare în limba română. În trecutul acestei instituții apare figura marcantă a lui Gheorghe Lazăr, răspânditor de cultură într-o epocă în care aceasta era considerată un apanaj al păturilor sociale înstărite. Cursurile pe care le-a ținut în limba română, în timp ce limba greacă părea să fie evitată de clasele sociale superioare, au produs o puternică impresie. După cum susține Dora d'Istria [2] istorisește că "Lazăr spunea auditorilor săi că nu spre Orient trebuiau să-și întoarcă privirile ci spre această antică Ausonia, de unde au provenit glorioșii veterani ai generosului Traian". Atunci când cartea era o raritate și, de multe ori, în limbi necunoscute de popor, Gheorghe Lazăr a tradus și a scris cărți în limba română, fapt care a deschis noi orizonturi pentru un mare număr de români. La școala lui Lazăr au venit și copii de prăvăliași, și copiii oamenilor de la marginea orașului, iar el i-a învățat cu dragoste tainele științelor matematice și ale filozofiei, în limba lor maternă.
Revoluția din 1821
În timpul Revoluției din 1821, Gheorghe Lazăr și elevii săi au trecut de partea lui Tudor Vladimirescu, ajutând la fortificarea taberei de la Cotroceni și învățându-i pe panduri să mânuiască armele și să se apere.Format:Dubious Se pare că Gheorghe Lazăr era pentru Tudor Vladimirescu un om de încredere și de mare necesitate, fapt pentru care inginerului Gheorghe Lazăr trebuiau să i se pună la dispoziție o mie de oameni pentru metereze. De altfel, documentele vorbesc despre activitatea inginerească a dascălului, concretizată prin unele din lucrările sale rămase nu numai în București: ridicarea topografică a Moșiei Obislavu (Dâmbovița) sau a Moșiei Fântânele (Prahova). Documentațiile acestora s-au păstrat la Arhivele Statului din București.
Ultimii ani; întoarcerea in Ardeal
Colaborarea sa cu revoluționarii i-a atras mai târziu persecuția din partea autorităților. Gheorghe Lazăr se întoarce bolnav în satul natal, Avrig, unde se stinge din viață în ziua de 17 septembrie 1823. A fost înmormântat în curtea bisericii ortodoxe din Avrig, în imediata vecinătate a casei natale. La mai bine de un secol mai târziu, în anul 1934, Școala militară de ofițeri de infanterie din Sibiu a reamenajat mormântul său.
Viețuitoriule!
Stăi puțintel și ceteaște
Dup’această socoteaște
Trista omului soarte,
Nepregetătoarea moarte
Ce ești tu eu am fost
Aceasta îvață de rost
Ce sânt eu acum, vei fi
Când ceasul îțiva sosi
Georgie Lazar
Theol: Transsilv:
N. 1779
M. 1823
Elogiul posterității
Biografii
Primii biografi i-au fost elevii săi, Ion Heliade Rădulescu și Petrache Poenaru, care au oferit istoriei primele date biografice precum și primele analize ale ideilor pedagogului Gheorghe Lazăr. Astfel, în articolul Gheorghe Lazăr, publicat în Curierul românesc (1839)[3], Heliade scrie: „Gheorghe Lazăr s-a născut într-un sat, Avrig, lîngă Sibii, pe moșia lui Brucăntal (sic). Luat de mic în casa acestui magnat al Ungariei, s-a crescut cu îngrijire de către acest nobil, care a știut în multe chipuri a întrebuința bine averile sale. ...s-a dat pe urmă cu dinadinsul spre învățătura teologiei, fiind hotărît unul dintre candidații de episcop al Ardealului, de credința grecească neunită. La numirea episcopului, fiind ales preasființia-sa cel în ființă episcop, părintele Moga, Lazăr s-a hirotonisit arhidiacon al episcopiei și s-a orînduit învățător al tinerilor ce se gătesc pentru darul preoției." Iar mai departe zice Heliade: „Lazăr a fost profesor la Sfîntul Sava patru ani cu mare rîvnă. El slujba sa niciodată nu și-a socotit-o drept o profesie, ci o chemare, o misioană. Avea vreo douăzeci de școlari regulați; dar cînd făcea leție de filosofie, sala gemea de auditori, în capul cărora era răposatul Alexandru [Tell], tatăl ofițerilor Tel [Tell].”
Cu toate acestea Heliade nu cunostea viața privată a lui Lazăr, așa că o legendă atât de romantică ce îl imagina ca fiind protejat al baronului Brukenthal părea potrivită a fi înglobată în biografia cărturarului avrigean. Câteva decenii mai târziu povestea aceasta este demontată de cei care s-au aplecat serios asupra vieții sale prin studiul documentelor demonstrând că Lazăr nu a studiat cu banii baronului Brukenthal ci cu bani românești: ai familiei sale la început și apoi cei din fondul sidoxial al Bisericii Ortodoxe. Cei care au făcut lumină în biografia lui Lazăr au fost : Avram Sădean în 1914, Ioan Lupaș în 1915, Onisifor Ghibu în 1916, Traian Lalescu în 1919, I. Matei în 1923, Gh. Bogdan-Duică în 1924, Gr. Popa Liseanu, Ghe. Macovescu.
În 1928 și Nicolaie Iorga revine asupra biografiei lui Lazăr eliminând legendele și elementele fără temei.
Monumente
Sculptor: Corneliu Medrea, 1938
Ca o recunoaștere a activității sale, în multe localități din România au fost amplasate statui ale lui Gheorghe Lazăr. Astfel în anul 1886, în Piața Universității din capitala României a fost amplasată o impunătoare statuie care readuce în memoria tuturor întreaga sa operă dedicată identității românești. În anul 1864, elevul său, contele Scarlat H. Rosetti, mare proprietar de terenuri în România, a ridicat primul monument dedicat personalității lui Gheorghe Lazăr. Monumentul, care a costat 550 de florini, a fost amplasat în curtea bisericii gr. răsăritene ortodoxe în așa fel încât să fie vizibil din drum.[4] Tot în Avrig, în centrul localității, a fost instalat, ulterior, un bust dedicat marelui înaintaș, conceput cu mare putere de expresie de sculptorul Cornel Medrea. Și la Sibiu, în fața palatului ASTRA, se află un bust al lui Gheorghe Lazăr.
Sculptor: Kurtfritz Handel[5]
Denumiri de instituții
În semn de prețuire pentru fondatorul învățământului în limba națională, mai multe instituții de învățământ poartă numele lui Gheorghe Lazăr, printre care: Colegiul Național Gheorghe Lazăr din Sibiu (fostul liceu al iezuiților), Colegiul Național Gheorghe Lazăr din București (întemeiat sub acest nume în anul 1860), Colegiul Național Pedagogic Gheorghe Lazăr din Cluj-Napoca[6], Grupul Școlar Gheorghe Lazăr din Baia Mare[7], Liceul Teoretic Gheorghe Lazăr din Pecica[8] etc.
Comemorări
La 100 ani de la moartea lui Gheorghe Lazăr, autoritățile de atunci, membrii guvernului și instituțiile de învățământ de toate gradele au organizat o comemorare festivă.
În anul 1973 UNESCO a comemorat 150 de ani de la moartea dascălului din Avrig, aducându-se în prim plan activitatea, viața și opera unuia dintre cei mai prestigioși îndrumători ai culturii române.
În data de 17 septembrie 2023, Primăria și Consiliul Local Avrig, județul Sibiu, au comemorat 200 de ani de la moartea cărturarului avrigean Gheorghe Lazăr, ocazie cu care oficialitățile locale și centrale au dezvelit și sfințit statuia lui Gheorghe Lazăr în noua locație „La Castani”. Monumentul este adus la Avrig, după ce a tronat câteva timp de decenii, în Piața Mare din Sibiu. Cu această ocazie au fost susținute alocuțiuni ce au evocat personalitatea remarcabilă a lui Gheorghe Lazăr.
Vezi și
Note
- ^ 240 de ani de la nașterea lui Gheorghe Lazăr, întemeietorul învățământului românesc modern Arhivat în , la Wayback Machine., agerpres.ro, 5 iunie 2019.
- ^ Dora d'Istria, citată în: Angelo de Gubernatis, La Roumanie et les roumains, Florența, 1898, pp. 181-182
- ^ I. Heliade Rădulescu, Gheorghe Lazăr. În: Curierul românesc, X (1839), nr. 64 (21 aprilie), pp. 255-256; nr. 66 (24 aprilie), pp. 261-264 și Supliment la nr. 66
- ^ "Aurora Română foaie beletristică", an III, nr.16, 15-27 august 1865, p. 192
- ^ Parcul ASTRA
- ^ „Website-ul Colegiului Național Pedagogic Gheorghe Lazăr din Cluj-Napoca”. Arhivat din original la . Accesat în .
- ^ Website-ul Grupului Școlar Gheorghe Lazăr din Baia Mare
- ^ Portalul oficial al orașului Pecica: Grupul Școlar „Gheorghe Lazăr” Arhivat în , la Wayback Machine.
Bibliografie
- Mircea Popa: De la iluminism la pașoptism, Editura Argonaut, Cluj Napoca, 2004, ISBN 973-7710-49-5
- George Macovescu: Gheorghe Lazăr, Editura Albatros, București, 1973
- Ion Heliade Rădulescu: Gheorghe Lazăr, 1839
Lectură suplimentară
- Scrierile matematice ale lui Gheorghe Lazăr, Axente Creangă, Editura Academiei, 1968 (158 pag)
- Gheorghe Lazăr: 1782-1823, Emilia Șt Milicescu, Editura Dacia, 1982
- Emilian M. Dobrescu (coord.); Maria Grancea (coord.). Gheorghe Lazăr ieri și azi. Editura Techno Media, Sibiu, 2023, 271 p. ISBN 978-606-616-510-5
- Cosmin-Crăciun Cruciat. Patru scrisori trimise de Georghe Lazăr lui Gyulai Lajos. În: Emilian M. Dobrescu (coord.); Maria Grancea (coord.). Gheorghe Lazăr ieri și azi. Editura Techno Media, Sibiu, 2023, p. 9-21 ISBN 978-606-616-510-5
- Cosmin-Crăciun Cruciat. Opt povești avrigene despre Georghe Lazăr. În: Emilian M. Dobrescu (coord.); Maria Grancea (coord.). Gheorghe Lazăr ieri și azi. Editura Techno Media, Sibiu, 2023, p. 22-33 ISBN 978-606-616-510-5
- Cosmin-Crăciun Cruciat. Două poezii avrigene despre Georghe Lazăr. În: Emilian M. Dobrescu (coord.); Maria Grancea (coord.). Gheorghe Lazăr ieri și azi. Editura Techno Media, Sibiu, 2023, p. 34-40 ISBN 978-606-616-510-5
- Aurel V. David. Gheorghe Lazăr - Un român așezat cu dreptate în panteonul culturii și inteligenței neamului. În: Emilian M. Dobrescu (coord.); Maria Grancea (coord.). Gheorghe Lazăr ieri și azi. Editura Techno Media, Sibiu, 2023, p.41-86 ISBN 978-606-616-510-5
- Din Petre. Gheorghe Lazăr în percepția lui Nicolae Iorga. În: Emilian M. Dobrescu (coord.); Maria Grancea (coord.). Gheorghe Lazăr ieri și azi. Editura Techno Media, Sibiu, 2023, 87-97 ISBN 978-606-616-510-5
- Emilian M. Dobrescu; Edith Mihaela Dobrescu. Gheorghe Lazăr: Un român din viitor. În: Emilian M. Dobrescu (coord.); Maria Grancea (coord.). Gheorghe Lazăr ieri și azi. Editura Techno Media, Sibiu, 2023, p. 98-104 ISBN 978-606-616-510-5
- Liliana Oprescu. Gheorghe Lazăr - povățuitorul tinerimei cătră adevărata și dreapta cetire. În: Emilian M. Dobrescu (coord.); Maria Grancea (coord.). Gheorghe Lazăr ieri și azi. Editura Techno Media, Sibiu, 2023, p. 105-159 ISBN 978-606-616-510-5
- Elena Macavei. Gheorghe Lazăr (1779-1823) Ctitor de școală românească medie și superioară. În: Emilian M. Dobrescu (coord.); Maria Grancea (coord.). Gheorghe Lazăr ieri și azi. Editura Techno Media, Sibiu, 2023, p. 160-177 ISBN 978-606-616-510-5
- Ungureanu Gabriel. Un profil personologic al marelui patriot Gheorghe Lazăr. În: Emilian M. Dobrescu (coord.); Maria Grancea (coord.). Gheorghe Lazăr ieri și azi. Editura Techno Media, Sibiu, 2023, p. 178-199 ISBN 978-606-616-510-5
- Anca Sîrghie. Monumente sculptate cu Gheorghe Lazăr. În: Emilian M. Dobrescu (coord.); Maria Grancea (coord.). Gheorghe Lazăr ieri și azi. Editura Techno Media, Sibiu, 2023, p. 200-222 ISBN 978-606-616-510-5
- Maria Grancea. Legea specială din 10 mai 1923 și trista soartă a unei frumoase inițiative: Școala Normală de Băieți „Gheorghe Lazăr” de la Avrig. În: Emilian M. Dobrescu (coord.); Maria Grancea (coord.). Gheorghe Lazăr ieri și azi. Editura Techno Media, Sibiu, 2023, p. 223-233 ISBN 978-606-616-510-5
- Lucian Giura. Gheorghe Lazăr și posteritatea sa. În: Emilian M. Dobrescu (coord.); Maria Grancea (coord.). Gheorghe Lazăr ieri și azi. Editura Techno Media, Sibiu, 2023, p. 234-250 ISBN 978-606-616-510-5
- Lucian Giura. Contribuții bibliografice la o monografie Gheorghe Lazăr. În: Emilian M. Dobrescu (coord.); Maria Grancea (coord.). Gheorghe Lazăr ieri și azi. Editura Techno Media, Sibiu, 2023, p. 251-263 ISBN 978-606-616-510-5
- Gafton Vasile. Gheorghe Lazăr (re)povestit. Sibiu, Editura Andreiana, 2023, 106 p. ISBN 9786069891476