Banat
Banatul este o provincie istorică împărțită astăzi între România, Serbia (Banatul Sârbesc) și o foarte mică parte din Ungaria.
În evul mediu, pe teritoriul Banatului a existat o formațiune politică cu centrul la Morisena (astăzi Cenad). Cei mai cunoscuți voievozi au fost Glad, care a dus lupte împotriva nomazilor maghiari, cu armate formate din români, pecenegi și bulgari, Ahtum și Chanadinus, strănepoții lui Glad, care s-au luptat între ei. În perioada dominației Coroanei Maghiare au fost numite „banaturi” toate comitatele de graniță, conduse de un ban: Banul de Severin, Banul de Belgrad, Banul de Sabăț. Denumirea s-a limitat mai târziu la actuala provincie „Banat” de Timișoara. Inițial, numele regiunii Banat se leagă de (Turnu) Severin, Banatul de Severin și de succesorii istorici ai acestuia Banatul de Lugoj-Caransebeș, și Banatul de Timișoara avea formațiuni politice, militare și administrative cu rolul de marcă în cadrul sistemului defensiv antiotoman. La originea Banatului românesc actual, Banatul de Severin a fost organizat de Regele Andrei al II-lea (1205–1235) incă din 1228, ca o regiune înființată la hotarele Țaratului româno-bulgar pentru paza graniței Regatului maghiar și restabilirea influenței Bisericii latine în regiune. În această perioadă, sunt pomenite Banatul de Severin, Banatul de Belgrad și Banatul bulgăresc 1365.
Prima atestare documentară a numelui Banatvs Timisvariensis Pars se găsește în Harta Trans-Tisiensis întocmită cel mai probabil în toamna anului 1685.[1] Pentru români, regiunea a mai fost cunoscută și sub denumirea de Temișana.
Regiunea a constituit o parte unitară, componentă a Regatului Ungariei, apoi, din secolul al XVI-lea, a Imperiului Otoman, după care a fost înglobat spre sfârșitul secolului al XVIII-lea în Arhiducatul Austriei, devenit apoi Imperiul Austriac. După 1867, a făcut parte din partea maghiară a Imperiul Austro-Ungar, iar în urma Primului Război Mondial, Banatul a fost împărțit pe linii etnice între cele trei state naționale ale căror etnii locuiau zona, Iugoslavia, România și Ungaria. Proclamarea Republicii Bănățene în anul 1918, a fost o încercare de păstrare a unității Banatului multietnic și multiconfesional, eșuată însă din cauza promisiunilor făcute de Antantă, înainte de război, României, a pretențiilor teritoriale emise de Serbia și aplicării Principiilor Wilson de delimitare după majoritatea populației.
Capitala regiunii, Timișoara, a fost în anul 2016 primul oraș Capitală a Tineretului din România, iar în anul 2023 este Capitală Europeană a Culturii, alături de orașele Eleusina și Veszprém.[2][3]
Cronologie
modificare- De la sfârșitul secolului al IV-lea și până în anul 454 hunii au format prima formațiune statală după retragerea administrației romane. Conducători în această perioadă sunt Uldin, Charatron, Octar și Rugila, Attila și Bleda, Ellak. Capitala se pare că ar fi fost în apropierea localității Sânnicolau Mare.[necesită citare]
- 454 bătălia de la Nedao. Ellak, fiul lui Attila, este înfrânt de către Ardaric, regele gepizilor. Majoritatea hunilor se retrag în zona Donului, cu excepția unor grupe de kuthriguri. Ardaric, ginere al lui Attila, fondează cea de-a doua dinastie care a condus până în 567. Regii acestei dinastii au fost: Ardaric, Giesmus, Trautila, Trasseric, Gunderith, Mundonus, Gelemund, Turisind și Cunimund.
- 488 bătălia de la Ulca: Teodoric I regele ostrogoților îl înfrânge pe Trautila regele gepizilor, acesta din urmă murind în luptă.
- 504 anul celor patru regi: Trasseric și Gunderith (susținuți de bizantini) împotriva lui Mundonus și Gelemund (susținuți de Teodoric I). În bătălia de pe râul Sava generalul lui Teodoric I, Pitzias, îl înfrânge pe Gunderith, fapt urmat de ocuparea Sirmiumului de către ostrogoți și fuga lui Trasseric la Constantinopol. Mundonus și Gelemund rămân unicii regi, asociați după modelul hun.
- 504-549: perioada de maximă expansiune și splendoare a dinastiei gepide. Recuperarea Sirmiumului.
- 14 apr.535 prin Novella XI împăratul bizantin Justinian înființa arhiepiscopia de rit latin Justiniana Prima, sub a cărei jurisdicție intra și teritoriul banatic, prin cives-urile de la Litterata (pe malul stâng al Dunării, în dreptul cetății Novae) și Recidiva (Vărădia, fostă Arcidava).
- 539: victorie belică a gepizilor conduși de Elemund împotriva bizantinilor, urmată de anexarea de teritorii sud-dunărene.
- 549-560: domnia lui Turisind, marcată de conflictele cu longobarzii.
- 552: bătălia de la Asfeld, o victorie longobardă (cu susținere bizantină), în care Alboin, fiul regelui longobard Audoin, îl ucide într-un duel pe Turismund, fiul regelui gepid Turisind.
- 567, bătălia de la Sirmium, azi Srmska Mitrovica, în care coaliția longobardo-avară îl înfrânge pe regele gepid Cunimund. Prințul Reptila, fiul lui Turismund, și episcopul arian Trasseric se refugiază împreună cu tezaurul la Constantinopol. Alboin, regele longobarzilor, îi cedează teritoriul lui Baian I, khaganul avarilor. Avarii vor constitui patru dinastii, care vor conduce teritoriul până la jumătatea secolului al IX-lea.[necesită citare]
- 731 a fost desființată de către împăratul Leon al III-lea Isaurianul arhiepiscopia Justiniana Prima.
- 787 la al doilea conciliu de la Niceea a participat și episcopul Ursus "al avarilor”.
- la inceputul secolului IX pe fondul decaderii Khaganatului Avar regiunea Banatului ca și sudul Tranilvaniei intră sub autoritatea hanilor Bulgari Krum (796/803 - 814) si apoi Omurtag (814-831)[4][5]
- 927 după moartea țarului Simeon al Bulgariei, apare voievodatul condus de Glad.
- 934, Voievodatul lui Glad este atacat de cetele migratoare de maghiare, conduse de Zuard, Cadusa (fratele lui Zuard) și Boyta care, într-o primă fază, au cucerit partea nord-vestică a voievodatului. După relatările notarului anonim al regelui maghiar Béla al III-lea în Gesta Hungarorum, Glad s-a opus năvălitorilor în mai multe bătălii.
-Prima bătălie s-a desfășurat pe râul Timiș, într-un loc numit Vadum Arenarum (Vadul nisipurilor identificat cu Foeni, sat românesc[6] la granița cu Serbia), unde armata sa, compusă din bulgari , cumani și români, a fost înfrântă.[7]
-A doua bătălie a avut loc la fortăreața Kevea (Keue sau Cuvin), în Banatul sârbesc (există și opinia după care această fortificație ar fi localizată la nord de Mureș, la Cuvin, Arad),în care voievodul a fost silit să ceară pace, cedând coaliției de triburi maghiare această cetate.[8]
-Ultima confruntare a fost la Urscia (Orșova pe malul Dunării.[9]
- 1002 (în jur de) Ducele Ahtum s-a botezat formal la Vidin, împreună cu toți membrii familiei sale.
- după 1002 Ahtum a construit la Morisena o mânăstire închinată Sf. Ioan Botezătorul, unde a adus călugări bizantini
- după 1002 Ahtum a construit a doua mănăstire, numită și Ahtunmonostur în unele documente. Ruinele se văd la 10 km sud-vest de Pecica, Arad[10]
- în jurul anilor 1028-30 Ahtum duce un război cu Chanadinus. Câștigă prima bătalie de lângă Beba Veche, dar pierde bătălia finală de la Tomnatic. După bătălie, teritoriul lui Ahtum a fost stăpânit de Chanadinus în cadrul regatului lui Ștefan I [11].
- 1347 - 1349 - epidemie de ciumă neagră în Banat[12].
- 1552, 24 iunie - trupele otomane ale sultanului Soliman I au început asedierea cetății Timișoara; garnizoana de circa 2500 de soldați, în parte mercenari, conduși de Ștefan Losonci, rezistă eroic
- 1552, 30 iulie - apărătorii cetății cedează, iar partea centrală și de vest a Banatului a devenit posesiune a sultanului; partea de est, cu populație preponderent românească, așa numitul Banat de Lugoj-Caransebeș, a fost alipită Transilvaniei [13].
- Inițial sançak-urile (steagurile) nou create au fost alipite Rumeliei, dar ulterior acestea au format o entitate administrativă separată, Eyâlet-i Temeșvar, adică Pașalâcul Timișoara. Acesta era condus de un beglerbeg, pașă cu două tuiuri[14].
- 1582 - Epidemie de ciumă în zona Caransebeșului[15].
- 1593 - răscoală a bănățenilor împotriva ocupației otomane, condusă de vlădicul Teodor, împreună cu Ioan din Lugoj și un anume Iancu; răsculații au cucerit mai multe fortărețe, dar, în final, neprimind sprijinul promis de principele Sigismund al Transilvaniei, au fost înfrânți [16].
- 1688 - răscoală a trupelor otomane din cetatea Timișoara [17].
- 1690 - printr-un decret (iradea) imperial revoluționar, sultanul a acordat, pentru prima dată în imperiu și numai pentru teritoriul Pașalâcului Timișoara, proprietatea asupra pământului pentru cei care îl lucrau[18].
- 1696-1698 - tentativă habsburgică ratată de cucerire a Banatului. După războiul Turco Habsburgic din 1683-1699, are loc prima mare migrație a sârbilor, o parte ajungând și în Banat.
- 1716, 5 august - Eugeniu de Savoia a obținut o victorie hotărâtoare asupra oștilor otomane în bătălia de la Petrovaradin (azi suburbie a Novi Sadului) [19].
- 1716, sfârșitul lunii septembrie - trupele imperiale habsburgice au început asediul cetății Timișoara. Prima a căzut, la 1 octombrie, suburbia Palanca Mare, actualul cartier Fabric.
- 1716, 12-13 octombrie - garnizoana otomană a acceptat condițiile capitulării; Prințul Eugen de Savoia a preluat cetatea de la ultimul ei comandant otoman, Mehmed pașa.
- 1716, până la sfârșitul lunii noiembrie - campania antiotomană în Banat a continuat sub conducerea generalului conte Claude Florimond Mercy d’Argenteau. Au mai fost cucerite cetățile Panciova și Palanca Nouă.
- 1717, 6 august - austriecii au cucerit Belgradul, apoi Orșova, ultima fortificație a Banatului.
- 1718, 21 iulie - s-a semnat tratatul de pace de la Passarowitz[20].
- 1737 - 1740 - perioada cea mai cumplită din istoria Banatului imperial, marcată de o serie de evenimente care au zguduit societatea și au secătuit-o de energie:
- 1737 - 1739 - război turco - austriac ale cărui lupte s-au purtat, în mare parte, pe teritoriul bănățean. După războiul Turco-Habsburgic din 1737-1739 are loc a doua mare migrație a sârbilor, mulți ajungând și în Banat.
- 1738 - răscoală a românilor bănățeni. Peste 50 de sate românești din Serbia și Banat au fost complet distruse de austrieci si de milițiile sârbești în aceste evenimente[21][22]
- februarie 1738 - epidemie de ciumă, ultimele cazuri fiind înregistrate în sudul și vestul provinciei în 1740 [23]
- 1738, 18 septembrie - prin tratatul de pace de la Belgrad, austriecii au pierdut Oltenia, districtele sud-dunărene, insula Ada-Kaleh, fortul Elisabeta, aflat pe malul drept al Dunării, față în față cu cetatea Ada-Kaleh, iar prin protocolul din 7 martie 1741 au pierdut și cetatea Orșovei Vechi; în plus tratatul i-a obligat să demoleze totalitatea fortificațiilor bănățene, exceptând Timișoara; în fine, protocolul din 3 iunie 1741, semnat la Caransebeș, a stabilit hotarul dintre cele două imperii în zona Banatului[24].
Suprafața Banatului
modificareBanatul istoric însuma o suprafață de 28 526 km2. Diverse surse indică cifre ușor diferite de aceasta.
La împărțirea provinciei, în 1919, României i-a fost atribuită o suprafață de 18 966 km² (aproximativ 2/3 din total), Regatului Sârbilor, Croaților și Slovenilor 9 276 km², (aproximativ 1/3 din total), iar Ungariei 284 km² (aproximativ 1% din total)[25].
Relieful
modificareGranițele naturale ale Banatului sunt râurile Mureș și Tisa, Dunărea și masivele Poiana-Ruscă și Retezat.
Relieful Banatului este foarte divers: începând din vest, spre est, formele de relief se succed în trepte: câmpia joasă, câmpia înaltă, dealurile și, în final munții.
Unele masive muntoase bănățene constituie ramura vestică a Carpaților Meridionali. Acestea sunt, de la nord la sud, Munții Țarcu cu vârfurile Țarcu-Căleanu (2190 m), Baicu (2123 m), Bloju (2192 m) și Muntele Mic (1.806 m) precum și Munții Cernei cu vârful Poiana Mare (1363 m).
Munții Poiana Ruscă (1.359 m) și Munții Banatului cu diviziunile Semenic (1.447 m), , Aninei, Dognecei, Almăjului și Locvei fac parte din Carpații Occidentali [26].
Dealurile piemontane apusene constituie cam o treime din teritoriul Banatului istoric. Altitudinea acestora variază între 200 și 400 de metri. La nord de râul Timiș se află dealurile Lugojului, Lăpugiului, depresiunea Făgetului și dealurile Lipovei, iar la sudul acestui râu, dealurile Pogănișului, Dognecei, Oraviței și Depresiunea Carașului.
Câmpia înaltă ( altitudine peste 100 metri, până la 140 de metri) este reprezentată de câmpiile Vingăi, Buziașului, Gătăii și Fizeșului. Câmpiile cu altitudini intermediare, cuprinse între 100 - 130 metri, sunt câmpiile Hodoni, Duboz, Tormac, Jamu Mare, Arad și Sânnicolau Mare, iar Câmpia joasă (altitudine sub 100 metri), este reprezentată de luncile râurilor, zona inundabilă dinainte de amplele lucrări de regularizare. Aceste câmpii, componente ale Câmpiei Panonice reprezintă o altă treime a suprafeței bănățene[27].
Între formele de relief ale Banatului nu pot fi omiși cei doi vulcani stinși de la Lucareț și Gătaia: Piatra Roșie (altitudine 211 metri), respectiv Șumigu (altitudine 200 de metri). De asemenea, cea mai mare întindere de nisipuri din Europa, astăzi stabilizată și acoperită cu vegetație, Dunele de nisip de la Deliblata, (Serbia).
Organizare administrativă
modificareTeritoriul istoric al Banatului este, astăzi, împărțit astfel:
- România
- Județul Timiș
- Județul Caraș-Severin, fără localitățile Bucova, Cornișoru, Bouțarii de jos și Bouțarii de sus și Preveciori
- Județul Arad, doar partea de la sud de Mureș (cartierele municipiului Arad:Aradul Nou, Mureșel, Sânnicolau Mic și Subcetate, orașul Lipova, comunele Bata, Birchiș, Fântânele, Felnac, Frumușeni, Șagu, Secusigiu, Șiștarovăț, Ususău, Vinga, Zăbrani și Zădăreni și satele Lalașinț, Belotinț, Chelmac, Căprioara și Valea Mare.
- Județul Mehedinți, numai vestul județului: Baia Nouă, Dubova, Eibenthal, Eșelnița, Orșova și Svinița. Alte câteva sate din zonă au dispărut sub apele lacului de acumulare Porțile de Fier.
- Județul Hunedoara, numai localitățile Sălciva și Pojoga[28].
- Serbia
- Voivodina, cu partea bănățeană situată la est de Tisa și împărțită în:
- Districtul Banatul de Nord (în sârbă Severni Banat, cu alfabetul chirilic: Северно-Банатски округ) (fără comunele Ada, Senta și Kanjiza , situate la vest de râul Tisa);
- Districtul Banatul Central (în sârbă Srednji Banat, cu alfabetul chirilic: Средње-Банатски округ);
- Districtul Banatul de Sud (în sârbă Južni Banat, cu alfabetul chirilic: Јужно-Банатски округ);
- Serbia centrală: o mică parte a Banatului, situată la vest de Pančevo și de râul Timiș (cea mai mare parte a comunei Palilula, cunoscută sub denumirea de "Pančevački Rit") a fost atașată zonei metropolitane Belgrad.
- Voivodina, cu partea bănățeană situată la est de Tisa și împărțită în:
- Ungaria
- colțul sud-estic al comitatului Csongrád, situat la sud de Mureș și la est de Tisa
Orașe românești
modificare- Timișoara (330.000 locuitori)
- Reșița (75.000 locuitori)
- Lugoj (40.000 locuitori)
- Caransebeș (25.000 locuitori)
- Oravița (16.000 locuitori)
- Lipova (15.000 locuitori)
- Sânnicolau Mare (12.500 locuitori)
- Jimbolia (12.000 locuitori)
- Orșova (11.000 locuitori)
Orașe sârbești
modificare- Panciova (140.000 locuitori)
- Becicherecu Mare (80.000 locuitori)
- Vârșeț (55.000 locuitori)
- Chichinda Mare (40.000 locuitori)
- Biserica Albă (10.000 locuitori)
Trei mari orașe, care nu au făcut parte din Banatul istoric, și-au extins, de-a lungul vremii, teritoriile administrative în Banat, unde au, astăzi, cartiere:
Metropola Timișoara – Arad
modificareÎn data de 2 August 2016 s-a semnat actul oficial de înființare al metropolei Timișoara–Arad, parte a strategiei integrate de dezvoltare durabilă Timișoara Vision 2030, elaborată de Banca Mondială, Eurostat, și de Agenția de Dezvoltare Regională Vest din România.[29]
Proiectul a implicat unirea celor două zone metropolitane într-o unitate administrativ-teritorială unitară, cu rol de hub de transport, investițional, cultural, turistic, medical și educațional în euroregiunea Dunăre-Criș-Mureș-Tisa.[30]
Populația aglomerării urbane are 805.000 de locuitori, și este cel mai dezvoltat pol socio-economic al Europei pe axa București–Budapesta–Belgrad.[31]
Evoluția organizării administrative
modificare- secolele IV-V: dinastia Hună (Dulo) conduce Banatul. Sunt atestați ausonii (populația de limbă romanică) și gepizii.
- secolele V-VI: dinastia Gepidă (Ardarichingă) conduce Banatul.
- secolele VI-IX: dinastiile Avare conduc Banatul.
- secolele VIII- IX - sunt atestati praedenecenții în vestul Banatului; aceștia cer ajutorul francilor împotriva bulgarilor, în anul 824 [32]
- secolul al X-lea este atestat in Gesta Hungarorum ducatul lui Glad, un duce bulgar, și armata sa formată din vlași, bulgari și cumani. La început sub vasalitate bulgară, iar după moartea țarului Simeon I independent. Încep bătăliile cu nomazii maghiari în Banat. După înfrângere, Glad se declară vasal maghiarilor.
- secolul al XI-lea ducele Ahtum cu capitala la Morisena este atestat în lucrarea Carmen Miserabile a călugărului de origine italiană Rogerius. Ahtum, în urma unor acte de nesupunere, se luptă cu maghiarii conduși de bănățeanul Chanadinus, vărul său, și este înfrânt. Chanadinus preia conducerea ducatului iar Morisena se va numi Cenad dupa numele învingătorului.
- secolul al XII-lea - 1552 - sub dominație maghiară, Banatul este organizat după modelul carolingian pe comitate: Timiș (prima atestare în 1175), Cenad (1187), apoi Caraș (1200) și altele (Cuvin, Horom, etc.) cu o existență efemeră.
- în paralel, din 1233, cu unele întreruperi, a funcționat o marcă, Banatul de Severin, cuprinzând partea estică a Banatului și părți din Mehedinți; după cucerirea Severinului de către otomani, în 1524, acesta și-a încheiat existența.
- a continuat să coexiste cu aceste structuri administrative și vechea organizare a românilor în districte, dintre care 8 au dobândit un statut de districte privilegiate: Lugoj, Sebeș, Caraș, Bârzava, Mehadia, Almăj, Comiat și Ilidia; documentele vremii au menționat și alte districte românești: Cuiești, Bel, Chery, Icuș, Beregsău, Lypko, Duboz, Bujor, Fârdea, Sugya, Mănăștiur, Horom, Jupani, Recaș, Sculea, Marginea, Făget.
- 1552 - 1716 - vestul Banatului fiind cucerit de către otomani, a fost organizat Pașalâcul Timișoara, divizat la rându-i în sangeacuri (=steaguri).
- părțile răsăritene, neocupate de turci, au format, până în 1658, anul trădării lui Ákos (Acațiu) Barcsay, o marcă a principatului transilvan, Banatul de Lugoj-Caransebeș; din acest an și până la cucerirea austriacă din 1716, cu unele excepții temporare, întregul teritoriu bănățean a fost inclus în pașalâc.
- 1716-1718 Războiul austro-turc s-a încheiat cu victoria Austriei. Prin semnarea păcii de la Passarovitz (1718), Turcia ceda Austriei si teritoriile românești Banat si Oltenia.
- 1716 - 1776 - Banatul a fost împărțit în districte și în subdiviziuni ale acestora, cercuri; numărul și întinderea acestora au suferit mai multe modificări
- 1776 - 1778 - Banatul a fost împărțit în patru cercuri mari, iar acestea în domenii[33].
- 1763 Impărăteasa Maria Tereza a emis Patenta de colonizare din 25 februarie 1763 in care dispunea strămutarea populației românești și deposedarea acesteia de orice drept asupra terenurilor pe care îl deținea, făcându-se astfel loc pentru venirea și împământenirea șvabilor[34]
- 1778 - 1849 - prin cedarea Banatului către Ungaria s-a revenit la organizarea administrativă pe comitate, inițial, acestea coexistând cu un district militar pe granița cu Imperiul Otoman și cu Țara Românească
- 1849 - 1860 - Banatul a fost scos de sub administrația maghiară și a format, împreună cu teritoriile de la vest de Tisa, entitatea administrativă cu sediul la Timișoara numită Voivodina Sârbească și Banatul Timișan
- 1860 - 1919 - reintegrat Ungariei, Banatul a fost reorganizat pe comitate, iar acestea împărțite în plăși; după Republica Bănățeană, care s-a dorit a fi un stat multietnic și multiconfesional, organizat după modelul elvețian, a urmat o perioadă de ocupație sârbească, una de ocupație franceză și, de la 3 august 1919, a fost instalată administrația românească în estul Banatului[35].
- 1919 - 1950 - Banatul românesc a fost divizat, inițial, în două județe, Timiș-Torontal și Caraș-Severin, apoi în trei, Timiș-Torontal, Severin și Caraș.
- 1950 - 1968 - organizare administrativă după model sovietic, pe regiuni divizate în raioane; inițial, până în 1952, au fost trei regiuni mai mici, Arad (doar parțial în Banat), Severin și Timișoara, apoi, până în 1956, doar două, Arad și Timișoara, pentru ca, în final, să rămână una singură, Timișoara, din 1960 redenumită Banat.
- 1968 - prezent - prin revenirea la organizarea administrativ - teritorială pe județe, Banatul românesc a fost împărțit în cinci județe, unul singur fiind integral bănățean, Timișul.
Harta iozefină a Banatului (senzitivă), 1769–72
modificare
Economie
modificareBanatul este bogat în resurse naturale, în special lignit, minereu de fier, plumb, mangan, aur, cupru, țitei, gaze naturale, nisip, sare și sulf. Ca industrie, Banatul conține centre majore de procesare a fierului și oțelului, cât și complexe industriale chimice și textile. Printre ocupațiile importante se numără creșterea de animale, agricultura, producția viticolă și de fructe.
Timișoara are cea mai dinamică economie din România și cel mai mare aflux de investiții dintre orașele regionale ale țării, având cea mai ridicată rată antreprenorială din regiune și un sistem de Startup-uri în plină dezvoltare.[36] Timișoara este cel mai bun oraș pentru afaceri din România, conform companiei Forbes.[37] Este singurul oraș din Europa de Est cu grad investițional AAA, calculat de agenția Fitch Ratings.[38]
Conform datelor oficiale furnizate de Banca Mondială, Timișoara este orașul cu cea mai mare creștere economică din Uniunea Europeană.[39] În clasamentul mondial al calității vieții realizat de platforma Numbeo, Timișoara se află pe primul loc în România și pe locul 84 în lume, imediat după Philadelphia și Birmingham, și peste Lisabona, Bruxelles sau Manchester.[40]
Este singurul oraș din România inclus de publicația Time în topul destinațiilor turistice din lume, alături de Washington, D.C., Barcelona sau Napoli.[41] A fost desemnat cel mai bun oraș de city-break din Europa în anul 2023.[42]
Timișoara este lider în privința proiectelor de investiții private din afara Bucureștiului în perioada 2021-2024, atrăgând capital de peste 1 miliard de euro, mai mult de jumătate din totalul investițiilor regionale desfășurate în România, în proiecte de birouri, ansambluri rezidențiale, depozite de mărfuri, retail și hoteluri.[43]
În anul 2021 Timișoara a fost declarat cel mai bun oraș din România și al treilea din Europa pentru munca la distanță, conform raportului de specialitate efectuat de platforma OVO Network.[44] Cu o viteză de download de 90,27 de megabiți pe secundă, Timișoara a fost în 2013 orașul cu cel mai rapid Internet din lume.[45]
Banatul este regiunea cu cea mai rapidă urbanizare din România, fenomen demografic corelat cu creșterea economică accelerată a județului Timiș. Trendul se va accentua odată cu aderarea României la Spațiul Schengen și celelalte structuri euro-atlantice, datorită proximității imediate la graniță și accesului rapid la piețele din Occident și Balcanii de Vest.[46] Timișul este din anul 2023 cea mai mare piață de real-estate din România, cu 1.459 de proiecte în execuție și pregătire.[47]
Obiective turistice
modificareTimișoara a fost în anul 2016 primul oraș Capitală a Tineretului din România, iar în anul 2023 este Capitală Europeană a Culturii, alături de orașele Eleusina și Veszprém.[2][3]
Timișoara este pe primul loc în România și pe locul cinci în Europa în topul celor mai sigure destinații turistice de pe continent, alături de Praga, Zürich sau Helsinki.[48]
Bazele de tratament și centrele de welness&spa cu apă geo-termală terapeutică constituie punctul principal de atracție al zonei. Județul Timiș are cel mai mare potențial turistic balnear din România, având patru orașe și nouă comune ce dețin resurse specifice, exploatate în scop de agrement. În anul 2017 a fost al treilea cel mai vizitat județ al României, din punct de vedere al numărului de turiști străini.[49][50]
Apele minerale captate sunt calcice, magneziene hipotone, cloruro-sodice, puternic carbonatate (2.000-2.600 mg / litru), cu PH peste 7,2, temperatura apei la captare fiind de 30°C, fiind recomandate în insuficiență cardiacă, afecțiuni respiratorii, circulatorii, reumatismale, neurologice, boli autoimune și hormonale, metabolice și de nutriție, nevroză astenică, anemie feriprivă, precum și boli profesionale.[51]
Turismul balnear se practică în stațiunea de interes național Buziaș, stațiunea de interes local Băile Călacea, orașele Deta, Sânnicolau Mare și Jimbolia, precum și în localitățile Teremia Mare, Pișchia, Sacoșu Mare, Sânmihaiu German și Lovrin. Alte opțiuni pentru agrement acvatic sunt albia râului Timiș, unde există două zone amenajate: la Șag (10 kilometri de oraș) și la Albina (15 kilometri de Timișoara), unde există numeroase terenuri sportive special amenajate care permit practicarea unor sporturi precum tenis, fotbal, handbal, baschet, tenis de masă sau volei.[52]
Zonele cu un bogat fond cinegetic (Banloc, Bogda, Breștea, Chevereșu Mare, Dumbrava, Giroc, Hitiaș, Pădureni, Peciu Nou, Pișchia, Remetea Mică, Silagiu), precum și cele cu un fond piscicol diversificat (Bega–Luncani, Bega–Tomești–Românești, Bega–Poieni, Bega–Margina, Timiș–Cebza, Timiș–Coșteiu) reprezintă un potențial remarcabil, foarte apreciat de iubitorii vânătorii și pescuitului sportiv. Pe teritoriul județului Timiș există 86 de fonduri de vânătoare și 30 de fonduri de pescuit.[53]
Agroturismul și ecoturismul este reprezentat de ansamblurile gospodărești tradiționale din mediul rural, spațiile monahale, cabanele și casele de vacanță. Orașul și împrejurimile sale, inclusiv din proximitatea granițelor cu Serbia și Ungaria, oferă 40.233 de paturi pentru turiști, în hoteluri, pensiuni, campusuri, internate de școli și cămine studențești.[54]
Piețe publice
modificareLăcașuri de cult
modificare- Catedrala Mitropolitană
- Catedrala Millennium
- Catedrala Ortodoxă Sârbă
- Catedrala „Coborârea Sfântului Spirit” din Lugoj
- Biserica Romano-Catolică din Elisabetin
- Biserica Greco-Catolică din Elisabetin
- Biserica Romano-Catolică din Fratelia
- Biserica Notre Dame
- Biserica Romano-Catolică din Iosefin
- Biserica Greco-Catolică „Nașterea Maicii Domnului”
- Biserica Adormirea Maicii Domnului din Lugoj
- Biserica Adormirea Maicii Domnului din Oloșag
- Biserica de lemn din Bătești
- Biserica de lemn din Coșevița
- Biserica de lemn din Crivina de Sus
- Biserica de lemn din Crivobara
- Biserica de lemn din Curtea
- Biserica de lemn din Căpăt
- Biserica de lemn din Dobrești
- Biserica de lemn din Dragomirești
- Biserica de lemn din Dubești
- Biserica de lemn din Groși
- Biserica de lemn din Hezeriș
- Biserica de lemn din Hodoș
- Biserica de lemn din Homojdia
- Biserica de lemn din Lucareț
- Biserica de lemn din Margina
- Biserica de lemn din Nemeșești
- Biserica de lemn din Pietroasa de Sus
- Biserica de lemn din Poieni
- Biserica de lemn din Povârgina
- Biserica de lemn din Românești
- Biserica de lemn din Topla
- Biserica de lemn din Zolt
- Biserica de lemn din Jupânești
- Biserica din lemn „Sf.Dimitrie”
- Biserica de lemn „Sf.Arhangheli”
- Biserica Ortodoxă din Iosefin
- Biserica Ortodoxă din Fabric
- Biserica mizericordienilor
- Biserica sârbească „Sf. Gheorghe”
- Biserica romano-catolică din Bobda
- Biserica „Mutarea moaștelor Sf. Nicolae” din Becicherecu Mic
- Biserica romano-catolică „Înălțarea Crucii” din Carani
- Biserica romano-catolică din Dudeștii Vechi
- Biserica Minoriților din Lugoj
- Biserica Sfânta Ecaterina
- Domul Romano-Catolic
- Sinagoga din Cetate
- Sinagoga din Fabric
- Sinagoga din Iosefin
- Mănăstirea Cebza
- Mănăstirea Sfântul Gheorghe din Birda
- Mănăstirea Partoș
- Mănăstirea Săraca
Clădiri istorice
modificare- Opera Națională Română
- Filarmonica Banatul
- Palatul Dicasterial
- Palatul Baroc
- Palatul Löffler
- Palatul Lloyd
- Palatul Széchenyi
- Palatul Dauerbach
- Palatul Dejan
- Palatul Merbl
- Palatul Neuhausz
- Palatul Hilt
- Palatul Weiss
- Palatul Episcopal romano-catolic
- Bastionul Maria Therezia
- Baia Publică Neptun
- Casa Contelui de Mercy
- Casa cu Atlanți
- Casa Brück
- Casa Mühle
- Casa Emmer
- Casa turcească
- Casa Baraj din Sânmihaiu Român
- Camera de Comerț Industrie și Agricultură
- Ansamblul Liceului Piarist
- Ansamblul Fabricii de Bere
- Claustrul mănăstirii Franciscanilor
- Cazarma pompierilor din Iosefin
- Cazinoul Militar
- Cazinoul „Cassina” din Făget
- Spitalul Militar
- Primăria Veche
- Turnul de apă din Iosefin
- Turnul fostei biserici „Sf. Nicolae” din Lugoj
- Liceul Pedagogic „Carmen Sylva”
- Colegiul Național „Constantin Diaconovici Loga”
- Vechiul Abator
- Centrala hidroelectrică
Castele
modificareConace
modificareMonumente și statui
modificare- Monumentul Sfintei Treimi din Piața Unirii
- Monumentul Sfântului Ioan Nepomuk din Piața Libertății
- Monumentul Sfânta Maria din Piața Maria
- Statuia Lupoaicei, „Lupa Capitolina”
- Statuia „Sfântul Florian” din Jimbolia
Muzee și galerii de artă
modificare- Muzeul Național Bănățean din Timișoara
- Muzeul de Artă, situat în Palatul baroc din Piața Unirii Timișoara
- Muzeul Militar, situat în Piața Libertății Timișoara
- Muzeul Satului Bănățean Timișoara
- Expoziția Memorială „Béla Bártok”
- Expoziția Memorială „Traian Vuia”
- Expoziția Memorială „Ștefan Jäger”
- Muzeul de artă bisericească veche din subsolul Catedralei Mitropolitane Timișoara
- Muzeul de artă bisericească a Episcopiei Ortodoxe Sârbe Timișoara
- Muzeul Kindlein Timișoara
- Galeria Calina Timișoara
Biblioteci
modificare- Biblioteca Universității de Medicină și Farmacie Victor Babeș
- Biblioteca Centrală a Universității Politehnica
- Biblioteca Centrală Universitară Eugen Todoran
- Biblioteca Județeană
Alte atracții turistice
modificare- Peștera de la Românești
- Peștera cu Apă
- Parcul Dendrologic Bazoș
- Grădina Zoologică din Timișoara
- Situl urban Cartierul „Cetatea Timișoara”
- Situl urban „Fabric” (I)
- Ansamblul urban „Fabric” (II)
- Situl urban „Vechiul cartier Iosefin”
- Situl rural „Satul Charlottenburg”
- Dunele Deliblat
- Mausoleul familiei Mocioni
- Parcul Central „Anton Scudier”
- Parcul Justiției
- Parcul Rozelor
- Zona cu parcul din Buziaș
- Lacul Cotu Morii
- Lacul Hergheșceu
- Lacul Râtu Crișului
- Lacul Râtu Mare
- Lacul Satchinez
- Lacul Verbunci
- Lacul Văliug
- Lacurile Becicherecu Mic
- Lacul Surduc
- Pădurea Bistra
- Pădurea Cenad
- Lunca Pogănișului
- Pajiștea cu narcise Bătești
- Movila Sisitak
- Insula Mare Cenad
- Rezervația ornitologică Beba Veche
- Mlaștinile Murani
- Mlaștinile Satchinez
- Locul fosilifer Rădmănești
- Sărăturile Diniaș
-
Peștera de la Românești - concert de muzică simfonică
-
Zona cu parcul din Buziaș - colonada
Lăcașuri de cult
modificare- Ansamblul bisericii „Adormirea Maicii Domnului” din Lipova
- Biserica Franciscană din Arad
- Biserica Roșie din Arad
- Biserica Sârbească din Arad
- Biserica Buna Vestire din Lipova
- Biserica „Sfântul Anton de Padova” din Arad
- Biserica de lemn din Poiana
- Sinagoga Neologă din Arad
- Catedrala „Nașterea Sf. Ioan Botezătorul” din Arad
Clădiri istorice
modificare- Cazinoul din Arad
- Casa cu lacăt din Arad
- Palatul Administrativ din Arad
- Palatul Administrației Financiare din Arad
- Palatul Cultural din Arad
- Palatul Andrenyi din Arad
- Palatul Băncii Naționale din Arad
- Palatul Cenad din Arad
- Palatul Bohuș din Arad
- Palatul Szantay din Arad
- Palatul Justiției din Arad
- Palatul Kovács din Arad
- Palatul Neumann din Arad
- Palatul Herman Gyula din Arad
- Palatul Episcopal Sârbesc
- Hanul Boul Roșu
Monumente și statui
modificareLăcașuri de cult
modificare- Biserica de lemn din Calina
- Biserica de lemn din Ersig
- Biserica de lemn din Surducu Mare
- Biserica de lemn din Valea Mare, Caraș Severin
- Biserica ortodoxă Adormirea Maicii Domnului din Oravița
- Biserica ortodoxă „Nașterea Maicii Domnului” din Mehadica
- Biserica „Cuvioasa Paraschiva” din Crușovăț
- Biserica „Sf. Arhangheli” din Oțelu Roșu
- Biserica „Sfântul Ioan Botezătorul” din Iablanița
- Biserica „Sfântul Nicolae” din Globu Craiovei
- Biserica „Sfântul Prooroc Ilie” din Marga
- Biserica „Înălțarea Domnului” din Cuptoare
- Bustul lui Mihai Eminescu din Băile Herculane
Clădiri istorice
modificareMuzee
modificareMonumente și statui
modificareAlte atracții turistice
modificare- Băile „Neptun” din Băile Herculane
- Baia „Diana” din Băile Herculane
- Gara CFR Anina
- Gara din Băile Herculane
- Gara Oravița Română
- Mina romană din Sasca Montană
- Uzinele de fier Anina
- Pavilionul 4 din Băile Herculane
- Pavilionul 5 din Băile Herculane
- Pavilionul 6 din Băile Herculane
- Piața Hercules
- Podul de piatră peste Cerna din Băile Herculane
- Podul din fontă peste Cerna
- Hotel „Decebal” din Băile Herculane
- Hotelul „Traian” din Băile Herculane
- Ansamblul Cazinoului din Băile Herculane
- Ansamblul de arhitectură balneară II din Băile Herculane
- Ansamblul de mori din Eftimie Murgu
- Ansamblul de mori din Mehadica
- Ansamblul Puțului I din Anina
- Parcul Natural Porțile de Fier
- Parcul Național Semenic - Cheile Carașului
- Lacul Breazova
- Lacul Dracului
- Cascada Moceriș
- Cascada Bigăr
- Peștera cu Oase
- Peștera Bârzoni
- Peștera Buhui
- Peștera Comarnic
- Peștera Popovăț
- Peștera Racoviță
- Peștera Răsuflătoarei
- Peștera cu apă din Valea Polevii
- Cheile Nerei - Beușnița
- Rezervația naturală Baziaș
- Rezervația naturală Valea Mare
- Rezervația Domogled
- Rusca Montană
- Cascadele Beușniței
- Cheile Carașului
- Cheile Globului
- Cheile Gârliștei
- Cheile Rudăriei
- Cheile Șușarei
- Sfinxul Bănățean
- Dealul Petrolea - Cuptoare
- Fâneața cu narcise Zervești
- Groposu
- Iardașița
- Iauna
- Izvoarele Carașului
- Izvoarele Nerei
- Insula Ada Kaleh
- Lisovacea
- Locul fosilifer de la Apadia
- Locul fosilifer de la Delinești
- Locul fosilifer de la Ezeriș
- Locul fosilifer de la Globu
- Locul fosilifer de la Petroșnița
- Locul fosilifer de la Soceni
- Locul fosilifer de la Tirol
- Locul fosilifer de la Târnova
- Locul fosilifer de la Valeapai
- Locul fosilifer de la Zorlențu Mare
- Ostrovul Moldova Veche
- Ogașul Slătinic
- Pădurea Ezerișel
- Râpa cu lăstuni din Valea Divici
- Râpa Neagră
- Valea Ciclovei - Ilidia
- Valea Greațca
- Zona umedă Insula Calinovăț
- Zona umedă Ostrov - Moldova Veche
- Semenic
- Trei Ape
Lăcașuri de cult
modificareImagini din Banat
modificare-
Alibunar, Serbia, Biserica ortodoxă română
-
Bobda, România, Biserica
-
Petru Czartan din Chevereșu Mare, protagonist al legendei matusalemice
-
Chichinda Mare, Serbia
-
Cuvin, Serbia, Biserica ortodoxă română
-
Lipova, România, Bazarul turcesc
-
Orșova, România
-
Oțelu Roșu, România, Vedere din centru
-
Ceas floral la Reșița, România
-
Românești, România, Biserică din lemn
-
Piese din Tezaurul de la Sânnicolau Mare
-
Timișoara, România, Sinagoga din Fabric (detaliu)
-
Vinga, România
-
Podeț suspendat în Cheile Nerei
-
Traian Vuia și aeroplanul său
-
Domul și Monumentul sfintei Treimi la Timișoara
Note
modificare- ^ Sorin Forțiu, Despre prima atestare a denumirii Banatvus Timisvariensis (1685), banat.ro, 21 februarie 2007, accesat 2018-10-12
- ^ a b „Timișoara – Capitala Tineretului din România | Fundația Națională pentru Tineret”. Arhivat din original la . Accesat în .
- ^ a b en „The European Capital of Culture 2021 in Romania: The Selection Panel's Final Report” (PDF). Comisia Europeană. București. octombrie 2016.
- ^ Salt Trade and Warfare: The Rise of the Romanian-Slavic Military Organization in Early Medieval Transylvania, in East Central & Eastern Europe in the Early Middle Ages, edited by Florin Curta, Ann Arbor, University of Michigan Press, 2005, p. 103-120
- ^ Despre situația geopolitică a Banatului în secolele IV-XII, “Anuar. Studii de politică de apărare și istorie militară, București, 1997, p. 149-161
- ^ Madgearu, Alexandru - Geneza și evoluția voievodatului bănățean din secolul al X-lea, Studii și Materiale de Istorie Medie, 16, 1998
- ^ Anonymus, Gesta Hungarorum, Mentor, 2001, p.120
- ^ Anonymus, Gesta Hungarorum, Mentor, 2001, p.120
- ^ Anonymus, Gesta Hungarorum, Mentor, 2001, p.121
- ^ Suciu C, Dicționarul istoric al localităților din Transilvania,vol. II, București, 1968, p.288
- ^ Suciu, Monografia...
- ^ Hațegan, Habitat...
- ^ Popoviciu
- ^ Muntean, pag.112
- ^ Muntean, pag.117
- ^ Popoviciu, pag. 239-240
- ^ Muntean, pag.111
- ^ Hațegan, Habitat..., pag. 60, 74
- ^ Pârvu
- ^ Feneșan, Administrație..., pag.14-15
- ^ Picot, Emile, Les serbes de Hongrie, leur histoire, leurs privileges, leur église, leur état politique et social. Prague. Grégr & Dattel libraires éditeurs. 1873. p.113
- ^ http://www.7-zile.com/2010/11/25/rascoala-slatinarilor-impotriva-austriecilor-in-timpul-razboiului-din-1736-1739/
- ^ Feneșan, Administrație... pag. 68
- ^ Feneșan, Administrație..., pag. 68-69
- ^ Some basic...
- ^ Hațegan, Banatul
- ^ Hațegan, Habitat, pag. 8-11
- ^ genealogy.ro, Banat...
- ^ http://www.primariatm.ro/m/2-Monitorul_Primariei_Timisoara/10-Consiliul_Local_Timi%C5%9Foara/2363-Vision_2030_-_o_strategie_integrat%C4%83_de_infrastructur%C4%83.html. „Strategia Timisoara Vision 2030”. Arhivat din original la . Accesat în .
- ^ Arhiva (). „Timișoara și Arad se unesc ca să constituie prima METROPOLĂ din România” (în Romanian). Evenimentul Zilei. Accesat în .
- ^ Adriana, Mîț. „Conurbatia Timisoara-Arad ia nastere”.
- ^ Madgearu, Alexandru - Geneza și evoluția voievodatului bănățean din secolul al X-lea. Studii și Materiale de Istorie Medie, 16, 1998, p. 191-207
- ^ Feneșan, Administrație... pag. 78-79
- ^ Corneliu Mihail Lungu, Transilvania in raporturile Romano-Austro-Ungare 1876-1886. Editura Tipo Moldova, Iași, 2017, ISBN 9786064200327
- ^ Muntean
- ^ „Timisoara Startups” (în engleză). timisoarastartups.ro. Accesat în .[nefuncțională – arhivă]
- ^ „Timișoara, cel mai bun oraș pentru afaceri din România” (în Romanian). TVR.RO. Accesat în .
- ^ „Fitch Ratings: Credit Ratings & Analysis For Financial Markets” (în engleză). Fitch Ratings. Accesat în .
- ^ Nicoleta (). „Timișoara, orașul cu cea mai mare creștere economică din UE”. Jurnalul de Afaceri. Accesat în .
- ^ Intelligence, Financial (). „Calitatea vieții – Timișoara mai bine decât Lisabona, Clujul peste Bruxelles, Bucureștiul devansează Roma”. Financial Intelligence. Accesat în .
- ^ „Timişoara a ajuns în topul celor mai grozave locuri din lume”. Mediafax.ro. Accesat în .
- ^ „Un oraș din România, desemnat destinația perfectă de toamnă din Europa în 2023”. Stirileprotv.ro. Accesat în .
- ^ „Timișoara atrage investiții de un miliard de euro în imobiliare, jumătate din valoarea celorlalte mari orașe din România”. Economica.net. . Accesat în .
- ^ „Timișoara, cel mai bun oraș din România și al treilea din Europa pentru munca la distanță”. Economedia.ro. . Accesat în .
- ^ „Timisoara este pe locul 1 in topul mondial al oraselor cu viteza mare la internet”. Stirileprotv.ro. Accesat în .
- ^ „Rezultate 2011 – Recensamantul Populatiei si Locuintelor”. Accesat în .
- ^ „Analiză imobiliară la jumătate de an. Piața rezidențială, pe pantă descendentă: A scăzut numărul de proiecte de locuințe, sunt pe minus tranzacțiile, autorizațiile de construire, cererea și oferta”. Economedia.ro. . Accesat în .
- ^ „Timișoara, inclusă într-un top al celor mai sigure destinații europene pentru vacanțe”. Tion. . Accesat în .
- ^ „Topul județelor care au atras cei mai mulți turiști străini. Brașov, Timiș, Cluj și Sibiu au atras 20% din totalul străinilor care s-au cazat în hotelurile din țară în primul semestru”.
- ^ Nistorescu, Laurenţiu (). „Timişul aur poartă! Patru orașe și cinci comune figurează pe BalneoMap, instrument creat pentru promovarea resurselor balneare”. Accesat în .
- ^ „Turismul în județul Timiș”. Arhivat din original la . Accesat în .
- ^ „Turismul în județul Timiș”. Arhivat din original la . Accesat în .
- ^ „Strategia sectorială de dezvoltare turistică a județului Timiș 2018-2028” (PDF). Asociația pentru Promovarea și Dezvoltarea Turismului în Județul Timiș. Arhivat din original (PDF) la . Accesat în .
- ^ Daniel Bălteanu (). „Avem 1 milion de turiști pe an! Marile lanțuri de hoteluri au ocolit până acum Timișoara. Ce urmează?”. Opinia Timișoarei.
Bibliografie
modificare- Some Basic Info on Banat - pe site-ul genealogy.ro
- Banat Denomination's - pe site-ul genealogy.ro
- Vasile Docea, A la recherche du Banat disparu [1], în Le Banat: Un Eldorado aux confins, Université de Paris-Sorbonne (Paris IV), 2007, p. 53-63
- Feneșan, Costin - Administrație și fiscalitate în Banatul imperial 1716 - 1778, Editura de Vest, Timișoara, 1997, pag. 78-79
- Hașdeu, B.P. - Românii bănățeni din punctul de vedere al conservatorismului dialectal și teritorial, București 1896, de la Universitatea București, 2005
- Hațegan, Ioan -Banatul
- Hațegan, Ioan - Habitat și populație în Banat (secolele XI-XX), editura Mirton, Timișoara, 2003, pag. 8 - 11
- http://istoriabanatului.wordpress.com/
- Madgearu, Alexandru - Contribuții privind datarea conflictului dintre ducele bănățean Ahtum și regele Ștefan I al Ungariei, Banatica, Reșița, 12, 1993, 2, p. 5-12
- Madgearu, Alexandru - Geneza și evoluția voievodatului bănățean din secolul al X-lea, Studii și Materiale de Istorie Medie, 16, 1998, p. 191-207
- Mărculeț Ioan, Mărculeț Cătălina, Mărculeț Vasile, Observații privind credincioșii greco-catolici în cadrul structurii confesionale a populației din Banat (1930-2002), Viața Creștină nr. 6 (316), p. 20-21, Cluj-Napoca, 2005.
- Mărculeț, Ioan, Mărculeț, Cătălina - Germans in Romania between the 1930s and the 2002s – geographical aspects, Forum geografic, Volume VIII, Issue 8, 2009 (http://forumgeografic.ro/wp-content/uploads/2009/8/Marculet.pdf).
- Muntean, Vasile V. - Contribuții la ISTORIA BANATULUI, Timișoara, 1990, pag.77, 94-96, 109-113, 136-139, 234.
- Pârvu, Daniel - Ocuparea si anexarea Banatului (1716-1718). Organizarea administrativă a acestuia, , Quaestiones disputatae (revistă studențească de istorie și arheologie), nr. 2 - 2004, Univ. de Vest, Timișoara
- Popoviciu, George - Istoria românilor bănățeni, Lugoj, 1904, pag. 215.
- Suciu, I. D. și Constantinescu, Radu - Documente privitoare la istoria Mitropoliei Banatului, volumul I, Ed. Mitropoliei Banatului, Timișoara, 1980.
- Suciu, I. D. - Monografia Mitropoliei Banatului, ed. Mitropoliei Banatului, Timișoara, 1977, pag. 34, 36-38, 44.
- Wolf, Josef - Entwicklung der ethnischen Struktur des Banats 1890–1992 (Atlas Ost- und Südosteuropa / Hrsg.: Österreichisches Ost- und Südosteuropa-Institut; 2: Bevölkerung; 8 = H/R/YU 1, Ungarn/Rumänien/Jugoslawien), Gebr. Borntraeger Verlagsbuchhandlung, Berlin – Stuttgart, 2004, ISBN 3-443-28519-8
- Wolf, Josef - Das Banat als historische Region, Thede Kahl, Michael Metzeltin, Mihai-Răzvan Ungureanu (ed.), Rumänien. Raum und Bevölkerung. Geschichte und Geschichtsbilder. Kultur. Gesellschaft und Politik heute. Wirtschaft. Recht und Verfassung. Historische Regionen, (= Österreichische Osthefte; 48), Wien, Münster, 2006, pp. 903–932, ISBN 3-7000-0593-8
Bibliografie suplimentară
modificare- Nume de locuri din Banat, Vasile Ioniță, Editura Facla, 1982
- Dicționarul toponimic al Banatului, Vasile Frățilă, Viorica Goicu, Rodica Suflețel, Universitatea din Timișoara, Facultatea de Filologie, Centrul de Științe Sociale, 1986
- Românii din Banatul iugoslav între cele două războaie: 1918-1941, Gligor Popi, Editura de Vest, 1996
- Interferențe româno-sârbe în Banat în secolul al XIX-lea, Alexandru Radovan, Editura Excelsioar Art, 2003
- Cultura și cărturarii bănățeni în deceniile independenței, Ion Iliescu, Comitetul de Cultură și Educație Socialistă al Județului Timiș, 1977
- Banatul cnezial până la înstăpânirea Habsburgică (1718), Avram Andea, Editura Banatica, 1996
- Nobilimea românească din Banat în secolele XVI-XVI: origine, statut, studiu genealogic', Ligia Boldea, Editura Banatica, 2002
- Banatul în lumina arheologiei, Liviu Mărghitan, Facla, 1979
- Banatul în lumina arheologiei: (secolele VII-XII e.n.), Liviu Mărghitan, Editura Facla, 1985
- Banatul de la origini pînă acum (1774), Johann Jakob Ehrler, Costin Feneșan, Editura Facla, 1982
- Încercare de istorie politică și naturală a Banatului Timișoarei, Francesco Griselini, Costin Feneșan, Editura Facla, 1984
- Tiberiu Schatteles, EVREII DIN TIMISOARA IN PERSPECTIVA ISTORICA Editura "HASEFER" Bucuresti, 2013
- Itinerare arheologice bănățene, Luminița Munteanu-Dumitriu, Editura Sport-Turism, 1988
- Banatul în evul mediu: studii, Viorel Achim, Ed. Albatros, 2000
- Unitatea poporului român: contribuții istorice Bănățne, I. D. Suciu, Editura Facla, 1980
- Marea Unire reflectată în presa românească din Banat: 1918-2002, Aurel Turcuș, Constantin C. Gomboș, Editura Excelsior Art, 2003
- Banatul între secolele IV - IX: Meșteșuguri și ocupații tradiționale, Mircea Mare, Editura Excelsior Art, 2005
- Cronica Banatului, Nicolae Stoica de Hațeg, Editura Facla, 1981
- Unirea din 1918 și poziția șvabilor bănățeni, William Marin, Editura Facla, 1978
- Cultură și umanism în Banat: secolul XVII, Doru Radosav, Editura de Vest, 2003
- Un model de interculturalitate activă , Banatul românesc, Ștefan Buzărnescu, Editura de Vest, 2004
- Încercare de istorie politică și naturală a Banatului Timișoarei, Francesco Griselini, Costin Feneșan, Editura Facla, 1984
- Cultura românească în Banat: secolul al XIX-lea, Ioan Viorel Boldureanu, Editura Helicon, 1994
- Școală și societate: contribuție la cunoașterea formării elitelor românești din Banat în secolul al XIX-lea, Mihai Pârvulescu, Editura Excelsior Art, 2003
- Școală și comunitate în secolul al XIX-lea: circularele școlare bănățene, Nicolae Bocșan, Valeriu Leu, Presa Universitară Clujeană, 2002
- Monografia Banatului: Situația geografică, locuitorii, comunele, Vol. 1, Ioan Lotreanu, Editura Inst. de Arte Grafice „Țara”
- Neoliticul Banatului, Vol. 1, Gheorghe Lazarovici, Editura Muzeul de Istorie al Transilvaniei, 1979
- Lupta pentru limbă românească în Banat: apărarea și afirmarea limbii române, la sfîrșitul secolului al XIX-lea și începutul secolului al XX-lea, Petru Oallde, Editura Facla, 1983
- Descoperiri arheologice din Banatul Românesc: repertoriu, Sabin Adrian Luca, Cosmin Suciu, Editura Altip, 2006
- Arheologia satului medieval din Banat, Dumitru Țeicu, Editura Muzeul de Istorie al Județului Caraș-Severin, 1996
- Cerović, Ljubivoje - Sârbii din România din evul mediu până în zilele noastre, Editura Uniunii Sârbilor din România, Timișoara, 2006 - de la Banaterra
- Birăiescu Aquilina, Zărie Diana - Dicționarul scriitorilor și lingviștilor timișoreni (1945-1999) de la BJT
- Hațegan, Ioan - Filippo Scolari - Un condotier italian pe meleaguri dunărene, Editura Mirton, 1997 - de la situl BANATerra
- Hațegan, Ioan - Vilayetul de Timișoara 1552-1716, Editura Banatul - Editura Artpress, Timișoara, 2005 - de la situl BANATerra
- Iedu, Ioan -Monografia comunei Banloc - Banaterra
- Acea, Dimitrie - Raiu nostru dă la sat, Editura Marineasa, Timișoara 2006 - de la situl BANATerra
- Brebenar, Gheorghiță - Iarna îi ca o miriasă, Editura Marineasa, Timișoara 2006 - de la situl BANATerra
- Doran, Gheorghe - Pădure, soro pădure - Culegere de folclor literar din Munții Locvei (Caraș-Severin), Editura Marineasa, 1999 - de la situl BANATerra
- Luca, Marcel - Ghin a lu' Longhin si dilemele Tranzitiei, Editura Marineasa - 1998 - de la situl BANATerra
Legături externe
modificare- Nicolae Ilieșiu, Monografia istorică a Banatului - Județul Caraș, Editura Mica Valahie, București, 2011 Arhivat în , la Wayback Machine.
- Banat, Ionel Crăciun, banaterra.eu
- Harta Banatului istoric, la începutul secolului al XX-lea, reluată după dr. Bodor Antal pe site-ul genealogy.ro
- Portul național bănățean (zona de câmpie), de la RomanianMuseum.com
- Portul național bănățean (zona de munte), de la RomanianMuseum.com
- Theatre de la Guerre dans le Bannat de Temeswar Divisé dans touts ses Districts, mesuré sur les Lieux par Orde de feu S.A.S. Le Prince Eugene de Savoye, ou se frouvent aussi le mines d'argent, de cuivre, & de fer, les postes et relais &c. A Amsterdam Chez Reinier & Iosué Ottens, Geogr. Double Page; Hand Colored Outline; Inset City Plan of Temesvár Shows the border between Austria and Turkey according to the Treaty of Belgrade (September 1739) - Fragmentul reprezentând nord-estul Banatului - de la Todor Krecu , banatul.com
- idem, Fragmentul reprezentând nord-vestul Banatului - de la Todor Krecu, banatul.com
- idem, Fragmentul reprezentând Banatul de sud, inclusiv districtele sud-dunărene - de la Todor Krecu, banatul.com
- idem, Fragmentul reprezentând sud-vestul Banatului - de la Todor Krecu, banatul.com
- idem, Planul cetății Timișoara - de la Todor Krecu, banatul.com
- idem, Legenda hărții - de la Todor Krecu, banatul.com
- Memoria Banatului
- Reutilizarea medievală a drumurilor romane în Transilvania și Banat[nefuncțională]
- Denumirile Banatului în secolul al XIX-lea, banat.ro
- Falsificarea istoriei prin omisiune: “Istoria Banatului nu a fost istoria României”, 16 februarie 2013, Stefan Both, Adevărul
- Istoriografia românească privitoare la Banatul medieval, Tiberiu Ciobanu, Revista AGERO
- Axa Timișoara - București, 8 decembrie 2005, Evenimentul zilei
- Banatul, pământ italian, 24 iulie 2007, Evenimentul zilei
- Banatul, un veritabil Eldorado al Europei. Etimologia numelui regiunii, 3 februarie 2013, Stefan Both, Adevărul
- Autonomia Banatului, motivata de istorie, 15 februarie 2007, Evenimentul zilei
- ISTORIE Împărțirea administrativ-teritorială în Banat, motiv de polemici și rivalități de-a lungul timpului, 27 mai 2013, Vali Silaghi, Adevărul
- Bănățenii, făloși din motive care erau odată întemeiate. Mai sunt acestea de actualitate?, 6 februarie 2013, Vali Silaghi, Adevărul
Etnografie
- Cum au contribuit etniile la modelarea Banatului așa cum îl știm astăzi, 30 mai 2013, Vali Silaghi, Adevărul
- Muzeul virtual al monumentelor etnografice în aer liber din România (zona etnografică Banat)
- [2] Istoria Banatului
- Ada Kaleh Arhivat în , la Wayback Machine., de la Centrul Cultural Mehedinți
- Banaterra - o posibilă enciclopedie a Banatului- de la grupul Rastko
- en Legături la paginile necomerciale despre Banat ale grupului genealogy.ro- sinteză a problemelor legate de istoria Banatului, cu accent pe aspectele genealogice
- e-Patrimonium Timisiensis, de la Universitatea de Vest, Timișoara
- Memoria Banatului
- Praetorium (Mehadia) Arhivat în , la Wayback Machine., de la Universitatea de Vest, Timișoara
- Tibiscum, de la Universitatea de Vest, Timișoara
- Prin Banat - Povești de pe plaiuri bănățene
Vezi și
modificare- Glad
- Ahtum
- Banatul de Severin
- Districtele românești bănățene
- Banatul de Lugoj-Caransebeș
- Pașalâcul Timișoara
- Banatul Timișoarei
- Graiul bănățean
- Granița militară bănățeană
- Voivodina Sârbească și Banatul Timișan
- Comitatul Caraș-Severin
- Comitatul Timiș
- Comitatul Torontal
- Republica Bănățeană
- Județul Caraș (interbelic)
- Județul Severin (interbelic)
- Județul Timiș (interbelic)
- Regiunea Arad
- Regiunea Banat
- Regiunea Severin
- Regiunea Timișoara
- Județul Arad
- Județul Caraș-Severin
- Județul Mehedinți
- Județul Timiș
- Voivodina
- Stema Banatului