Fudbalska reprezentacija Engleske
Boje | ||||||||||||||||||||||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Generalno | ||||||||||||||||||||||||||||||||||
Konfederacija | UEFA | |||||||||||||||||||||||||||||||||
Nadimci | Three Lions | |||||||||||||||||||||||||||||||||
Stadion | Wembley Stadium (London) | |||||||||||||||||||||||||||||||||
FIFA-in rang | 13. (28. studenog 2013.) | |||||||||||||||||||||||||||||||||
Ličnosti | ||||||||||||||||||||||||||||||||||
Izbornik | upražnjeno | |||||||||||||||||||||||||||||||||
Najviše nastupa | Peter Shilton (125) | |||||||||||||||||||||||||||||||||
Najviše golova | Harry Kane (63) | |||||||||||||||||||||||||||||||||
Historija | ||||||||||||||||||||||||||||||||||
Prva utakmica | (Glasgow; 31. srpnja 1872.) | |||||||||||||||||||||||||||||||||
Najveća pobjeda | (Belfast; 31. srpnja 1882.) | |||||||||||||||||||||||||||||||||
Najveći poraz | (Budimpešta; 23. svibnja 1954.) | |||||||||||||||||||||||||||||||||
Natjecanja | ||||||||||||||||||||||||||||||||||
| ||||||||||||||||||||||||||||||||||
Dresovi | ||||||||||||||||||||||||||||||||||
| ||||||||||||||||||||||||||||||||||
uredi |
Engleska nogometna reprezentacija predstavlja Englesku u sportu nogometu. Svoju je prvu službenu utakmicu odigrala još u 19. stoljeću, pa je jedna od najstarijih na svijetu. Najveći je uspjeh Engleza osvajanje Svjetskog prvenstva 1966. godine. U finalu su na svom Wembleyju svladali Njemačku rezultatom 4:2 nakon produžetaka. Na Europskim prvenstvima nisu stizali dalje od polufinala (EP 1968. i EP 1996.).
Engleska nogometna reprezentacija je jedna od najstarijih u svijetu, formirana je u isto vrijeme kada i Škotska. Prijateljska utakmica između Engleske i Škotske odigrana je 5. ožujka 1870. Uzvrat je bio organiziran od strane predstavnika škotskog nogometnog tima 30. studenog 1872. Ova utakmica, igrana u Hamilton Crescentu u Škotskoj, smatra se prvim službenim međunarodnim nogometnim susretom. U početku, Engleska nije imala stalni stadion. Pridružili su se FIFA-i 1906, te uskoro odlaze na turneju po Srednjoj Europi. Wembley stadion je otvoren 1923. i postao je njihov domaći teren. Odnos između Engleske i FIFA-e međutim postaje napet i to je rezultiralo njihovim odlaskom iz FIFA-e 1928., da bi se pridružili tek 1946. Zbog toga, oni se ne natječu na Svjetskom prvenstvu do 1950., kada trpe 1:0 poraz od Sjedinjenih Država, te ne uspjevaju proći prvi krug. Prvi poraz na domaćem terenu od tima izvan UK-a bio je 0:2 poraz od Republike Irske, 21. rujna 1949. na Goodison Parku. 6:3 poraz 1953. od Mađarske, bio je njihov prvi poraz na Wembleyju od strane tima izvan britanskog otočja. U uzvratu u Budimpešti, Mađarska je pobijedila 7:1. To još uvijek stoji kao najveći engleski poraz ikad. Nakon utakmice, zbunjeni Syd Owen je rekao: "To je kao da igraju ljudi iz svemira".
Na Svjetskom prvenstvu 1954., Ivor Broadis postiže dva gola čime postaje prvi igrač Engleske koji je postigao dva gola u utakmici na SP. Nakon što je vidjela četvrtfinale po prvi put, Engleska je izgubila 4:2 od Urugvaja.
Iako je Walter Winterbottom imenovan za prvog pravog izbornika 1946., tim je još uvijek odabiralo povjerenstvo, do Alf Ramseya 1963. SP 1966. se igralo u Engleskoj i Alf Ramsey je vodio Englesku do pobjede 4:2 protiv Zapadne Njemačke u finalu, u kojem Geoff Hurst zabio hat-trick.
Engleska se kvalificirala za Svjetsko prvenstvo 1970. u Meksiku kao branitelj naslova. Stigli su do četvrtfinala, ali su ispali od Zapadne Njemačke. Engleska je vodila 2:0, ali su na kraju poraženi 3:2 nakon produžetaka. Engleska se uspjela kvalificirati i na SP 1974. i 1978. Pod Ron Greenwoodom odlaze na SP 1982. u Španjolskoj, a eliminirani su u drugom krugu bez izgubljene utakmice. Bobby Robson momčad je vodio puno bolje 1986. te je Engleska dosegla četvrtfinale Svjetskog prvenstva 1986. te završila na četvrtom mjestu u Italiji 1990.
1990. promijenjana su četiri izbornika, svaki u ulozi u relativno kratkom razdoblju. Graham Taylor je bio Robsonov nasljednik, ali je otišao nakon što se Engleska nije uspjela kvalificirati na Svjetsko prvenstvo 1994. Na Euru '96, koji je održan u Engleskoj, Terry Venables je doveo Englesku do njihovog najboljeg nastupa na Europskom prvenstvu, dosegnuvši polufinale. On je podnio ostavku nakon istraga o njegovoj financijskoj djelatnosti i njegov nasljednik, Glenn Hoddle, slično njemu je napustio posao zbog nenogometnih razloga nakon samo jednog međunarodnog turnira - SP-a 1998. u Francuskoj kada su bili eliminirani u drugom krugu. Nakon odlaska Hoddlea, Kevin Keegan je odveo Englesku na Euro 2000, ali nastupi su bili razočaravajući, a on je ubrzo nakon toga podnio ostavku.
Sven-Göran Eriksson je vodio momčad od 2001. do 2006. i bio je prvi ne-engleski izbornik u Engleskoj. Unatoč kontroverzama iz njegova osobnog života, Eriksson je bio popularan kod većine navijača. On je vodio Englesku do četvrtfinala Svjetskog prvenstva 2002. i 2006. Izgubio je samo pet natjecateljskih utakmica tijekom svoga mandata i Englesku doveo do 4. mjesta svjetskog poretka. Njegov je ugovor zatim produžen za još dvije godine, ali raskinut je na Svjetskom prvenstvu 2006. godine. Steve McClaren je bio imenovan glavnim trenerom. Njegova vladavina donijela je malo uspjeha, s Engleskom se nije uspio kvalificirati na Euro 2008. McClaren je podnio ostavku 22. studenog 2007., nakon samo 16 mjeseci za kormilom. Zamijenio ga je 14. prosinca 2007. bivši trener Real Madrida i AC Milana Fabio Capello. Capello je odradio svoju prvu utakmicu 6. veljače 2008. protiv Švicarske, koju je Engleska pobijedila 2:1. Pod Capellom, Engleska je pobijedila sve osim jedne kvalifikacijske utakmice. 5:1 pobjeda nad Hrvatskom na Wembleyu osigurala im je plasman na završni turnir dvije utakmice prije kraja, podvig koji nikada nije postignut prije toga. Svjetsko prvenstvo 2010., međutim, ispostavilo se kao veliko razočaranje. Engleska je igrala neriješeno svoje prve dvije utakmice. Prošli su u sljedeći krug, gdje su ih tukli Nijemci 4:1, nanijevši im najteži poraz na Svjetskom prvenstvu.
|