Тони Кукоч
Тони Кукоч (Сплит, 18. септембар 1968) је бивши југословенски и хрватски кошаркаш.
Тони Кукоч | |||
---|---|---|---|
Кукоч као играч Милвоки бакса | |||
Лични подаци | |||
Датум рођења | 18. септембар 1968. | ||
Место рођења | Сплит, СФР Југославија | ||
Држављанство | СФРЈ | ||
Висина | 2,11 m | ||
Информације о каријери | |||
НБА драфт | 1990. / 29. пик, 1. рунда | ||
Одабрао: Чикаго булси | |||
Проф. каријера | 1985—2006 | ||
Позиција | крило | ||
Сениорска каријера | |||
Године | Клуб | ||
1985—1991 1991—1993 1993—2000 2000—2001 2001—2002 2002—2006 |
Југопластика Тревизо Чикаго булси Филаделфија 76ерси Атланта хокси Милвоки бакси | ||
Статистика на basketball-reference.com | |||
Статистика на nba.com | |||
Клупска каријера
уредиЕвропа
уредиТони Кукоч је каријеру почео у сплитској Југопластици, за чији је први тим дебитовао 1985. године.[1] У овом клубу је остао до 1991. године и у том периоду је три пута за редом освајао титулу европског клупског првака (1989, 1990, 1991). У сезонама 1989/90. и 1990/91. је проглашен и за најкориснијег играча Фајнал фора Евролиге. Поред трофеја на европској сцени Кукоч је имао успеха и у домаћим такмичењима у дресу Југопластике, освојивши четири Првенства и два Купа Југославије.
Кукоч 1991. године одлази из Сплита и потписује за Бенетон из Тревиза. Ту проводи наредне две сезоне играјући под тренером Петром Скансијем и помаже клубу да освоји Првенство и Куп Италије, што су уједно и били први трофеји у клупској историји. У другој је сезони свој тим одвео у финале Евролиге где су поражени од француског Лиможа, а Тони је по трећи пут у каријери проглашен за МВП-а фајнал фора и тако је постао први играч који је добио ту награду а да није из редова освајача.[2]
НБА
уредиНа НБА драфту 1990. године је изабран као 29. пик од стране Чикаго булса, али је наставио да игра у Европи до 1993, када су Булси освојили своју трећу узастопну титулу и након што се Мајкл Џордан први пут повукао.
Кукоч је у првој сезони улазио у игру као замена Скотију Пипену и Хорасу Гренту. Имао је солидну дебитанстску сезону, с двоцифреним просеком постигнутих кошева. Након одласка Гранта на крају сезоне, Кукоч је постао стандардни члан почетне петорке. Те је сезоне други стрелац, други скакач и други асистент тима, иза Пипена. У сезони 1995/96. вратио се Џордан, а Булси су довели и центра Дениса Родмана. У таквој ситуацији тренер Фил Џексон је преселио Кукоча на клупу. Кукоч је био трећи стрелац екипе (иза Џордана и Пипена) и због својих заслуга је проглашен за најбољег шестог играча те сезоне.[3] Чикаго је те сезоне освојио своју четврту титулу и поставио рекорд у односу победа и пораза од 72-10.
Године 1997. и 1998. Кукоч је још увек улазио са клупе као шести играч, док су Булси освојили своју пету и шесту титулу. Опет, Кукоч је био трећи стрелац тима. Након локаута и одлазака Џексона, Џордана и Пипена 1999, екипа је била у преустроју. Кукоч је те сезоне био први стрелац, скакач и асистент Булса у, због локаута, скраћеној сезони 1998/99. Током сезоне 1999/00. Кукоч је послат у Филаделфија севентисиксерсе, где је након кратког времена поновно трејдован, овај пут у Атланта хоксе. Након кратког времена у Атланти, Кукоч је коначно завршио у Милвоки баксима, где је играо до завршетка сезоне 2005/06.
Повлачење
уредиКукоч је 12. септембра 2006. наговестио да ће се повући из професионалне кошарке ако не потпише нови уговор са Милвоки баксима или Чикаго булсима за сезону 2006/07. Иако су бројни клубови показали интерес за Кукоча, он је изразио своју жељу да живи близу својој кући у Хајланд Парку у Илиноису.[4]
Након неуспелих преговора са Чикаго булсима, Кукоч је објавио своје повлачење из кошарке 31. октобра 2006. у својој 38. години.[5]
Репрезентација
уредиСвоје репрезентативне успехе у дресу Југославије Кукоч почиње 1985. године када је освојио Европско кадетско првенство. У наредне две године осваја још две златне медаље на јуниорском европском и светском првенству на којима је добио награду за најбољег играча турнира, а посебно се памти финале Светског првенства 1987. године у италијанском Бормију када је Американцима убацио 11 тројки уз само једну промашену.[6] Исте 1987. године је са сениорском репрезентацијом Југославије, за коју је дебитовао годину дана раније, освојио бронзану медаљу на Европском првенству у Атини. Уследила је сребрна медаља на Олимпијским играма 1988. у Сеулу, након чега је освојио три узастопне златне медаље на великим такмичењима. Прво злато је било на Европском првенству 1989. године у Загребу, па на Светском првенству 1990. године у Буенос Ајресу и на крају на Европском првенству 1991. године у Риму. На Светском првенству 1990. и на Европском првенству 1991. је проглашен за најкориснијег играча турнира.
Након распада распада СФРЈ, Кукоч наставља да игра за репрезентацију Хрватске. Са њима је освојио сребрну медаљу на Олимпијским играма 1992. године у Барселони и две бронзане медаље са Светског првенства 1994. године у Канади и Европског првенства 1995. године у Атини. Са Хрватском је играо и на Олимпијским играма 1996. године у Атланти (7. место) и на Европском првенству 1999. године у Француској (11. место).[7]
Успеси
уредиКлупски
уреди- Југопластика Сплит:
- Евролига (3): 1988/89, 1989/90, 1990/91.
- Првенство Југославије (4): 1987/88, 1988/89, 1989/90, 1990/91.
- Куп Југославије (2): 1989/90, 1990/91.
- Тревизо:
- Првенство Италије (1): 1991/92.
- Куп Италије (1): 1992/93.
- Чикаго булси:
- НБА (3): 1995/96, 1996/97, 1997/98.
Појединачни
уреди- Идеални тим новајлија НБА — друга постава: 1993/94.
- Шести играч године НБА (1): 1995/96.
- Најкориснији играч Фајнал фора Евролиге (3): 1989/90, 1990/91. 1992/93.
- Најкориснији играч Светског првенства (1): 1990.
- Најкориснији играч Европског првенства (1): 1991.
- Најкориснији играч Европског првенства до 18 година : 1986.
- Најкориснији играч Светског првенства до 19 година : 1987.
- Евроскар (5): 1990, 1991, 1994, 1996, 1998.
- Мистер Еуропа (4): 1990, 1991, 1992, 1996.
- 50 особа које су највише допринеле Евролиги : 2008.
- Кућа славних ФИБА : 2017.
Репрезентативни
уреди- СФР Југославија
- Европско првенство до 16 година:
1985.
- Европско првенство до 18 година:
1986.
- Светско првенство до 19 година:
1987.
- Европско првенство:
1987.
- Летње олимпијске игре:
1988.
- Европско првенство:
1989.
- Светско првенство:
1990.
- Европско првенство:
1991.
- Хрватска
Референце
уреди- ^ „Тони Кукоч - највећа каријера једног европског кошаркаша”. jutarnji.hr. 1. 11. 2006. Приступљено 15. 4. 2019.
- ^ „Кошаркашки фанатик: Тони Кукоч”. crosarka.com. 5. 6. 2013. Архивирано из оригинала 15. 04. 2019. г. Приступљено 15. 4. 2019.
- ^ „NBA Sixth Man of the Year Award Winners” (на језику: енглески). nba.com. Приступљено 15. 4. 2019.
- ^ „All she wrote? Kukoc says 'it looks like I'm done'” (на језику: енглески). espn.com. 12. 9. 2006. Приступљено 15. 4. 2019.
- ^ „Тони Кукоч окончао каријеру”. jutarnji.hr. 31. 10. 2006. Приступљено 15. 4. 2019.
- ^ „Историја: Кад је Кукоч шутирао тројке 11/12”. kosmagazin.com. 31. 7. 2016. Приступљено 15. 4. 2019.
- ^ „Тони Кукоч – ФИБА”. fiba.com. Приступљено 15. 4. 2019.
Спољашње везе
уреди- Тони Кукоч на сајту Olympedia.org
- Статистика у НБА Архивирано на сајту Wayback Machine (29. септембар 2022)